DenDanskeKomediesOprindelse_1918
87
baade magtede hun Sproget og var hjemme i den franske Komedies Aand og Spillemaade. Oversættelsen af Moliéres Stykker var begyndt og Holberg havde overladt Banden de første af sine Lystspil. Den 12. Septbr. kunde Hollsteinische Correspondent meddele fra Køben havn, at Montaigu med sine Komedianter var beredt til at præsentere en „komplet Komedie“ i det danske Sprog1). Endnu trak det dog ud en lille Tid. Først den 18. Septbr. blev det bekendtgjort, at den danske Komedie i den paafølgende Uge vilde begynde sin Virksomhed og fortsætte dermed Vinteren igennem2). Onsdag den 23. Septbr. 1722 aabnedes Skuepladsen med „Gnieren“, Moliéres l’Avare. Forinden kom Thalia alene ind paa Theatrum og fremsagde Rostgaards Indgangsvers8). Vel er denne Prolog skrevet af en poeta minor, men ingenlunde den danske Skueplads uværdig; den er klar og knap, og siger i nette Vendinger hvad der skal siges. Hyppig er den citeret, flere Gange trykt in extenso, men aldrig korrekt gengivet. Efter hvad der er overleveret os4) talte Thalia saaledes:
Trofaste Kiøbenhavti , mandhafte Tvilling-Rige, Med Eders ædle Børn, tillader mig at sige I Korthed, hvo jeg er og hvad jeg farer med Og hvorfor jeg i Dag er mødt paa dette Sted. Thalia er mit Navn, een Jomfrue fuld af Glæde, Som nødig er blant dem, der sukke eller græde; Men heller jeg med Lyst paa Folkes Adfær seer Og med een skiemtsom Digt ad Verdens Galskab leer. Fra Græker-Land jeg veeg for mange, mange Tider Hen til det gamle Rom, og derfra jeg omsider Europæ beste Deel har seet og vandret om, Indtil paa Danmarks Grund jeg nu for nylig kom. I een lyksalig Stund jeg kand med Sandhed sige At have fæstet Foed i Nordens beste Rige, Hvor Gud een Salomon paa Konge-Stoel har sat, Dend Hand i Krig og Fred har ingen Tid forladt. For slig een Souverain sig alle ni Gudinder, Ja, selv Apolio ved Hånds Thrones Foed indfinder, Og glædes hiertelig, at Kongen boer i Fred, Med Ønske, at dend maa bestandig blive ved. Dernest med Ydmyghed jeg takker for dend Ære, At ved Monarchens Haand jeg gandske tryg kand være,
4) Hollst. Corr. 1722 , Nr. 149 . 2) Extr. Rel. (8vo) 1722 , Nr. 75 .
3) At Prologen er af Rostgaard, ses af Aktørernes Nytaarsvers (sml. Bruun, Fred. Rostgaards Liv og Levnet, S. 298 f.). Olsvigs forkerte An skuelse (Om Ludv. Holbergs saakaldte selvbiografi, 86) er grundig tilbage vist i Tilskueren 1914 I, 535 ff. Hvad Olsvig i dette Skrift iøvrigt ved at berette om Skuepladsens Historie er ganske tilfældigt og altsammen al mindelig bekendt. 4) i Haandskriftet Ny kgl. Saml. Fol. Nr. 1380 .
Made with FlippingBook