DenDanskeKomediesOprindelse_1918
III EFTER ILDEBRANDEN
Det staar tilbage at berette om den danske Komedie efter at B ran den havde hærget Byen og standset dens Virksomhed. Det kan kun blive en Fortæ lling om skuffede Forhaabninger og hverdagsgraa L iv s skæbner. Havde Branden standset Skuepladsens Virksomhed, havde den dog ikke udelukket ethvert Haab om Genfødelse. Thi vel havde Aktørerne med Udgangen af 1728 mistet Hoffets Støtte, som havde vist sig at være en nødvendig Betingelse for Komediernes Opretholdelse, men selve den kongelige Tilkendegivelse indeholdt Løfter paa Fremtiden, som man klyngede sig til. For Montaigu var Skuepladsens fortsatte Bestaaen næsten en Livsbetingelse. Da Branden indtraf, var der U d sigt til Forøgelse i hans Forpligtelser som Familieforsørger, og i Foraaret 1729 skænkede den endnu unge Mad. Montaigu sin aldrende Ægtefælle en Søn, som dog straks efter døde. Montaigu havde søgt og faaet Hoffets Samtykke til at opkalde ham efter den spæde Prins Karl, Kongens sidste Barn med Anna Sofie, men end ikke dette tyde lige Vink havde man villet forstaa, skønt hans Kaar var saa ringe som næppe før; „jeg bereder mig til at dø af Su lt“ , skriver han til > Løvenørn. Endnu var Stemningen i Byen trykket, Ulykkens tunge Uvejrsskyer havde ikke faaet Tid til at sprede sig. Den efter Bran den nærmest følgende Ju l var bleven en trist og glædesløs Højtid; Julestuerne blev undertrykt og de uskyldige Kanefarter maatte opgives. Montaigu havde haft i Sinde at give Forestillinger i Fastelavnen 1729, for dog at indtjene nogle Hundrede Daler, men hans Ønske blev ikke opfyldt1). Snart bedrede dog Forholdene sig og et lysere Syn paa Tilvæ rel sen vandt Overhaand. M idt i Novbr. 1729 gik der Rygter om, at Kongen vilde genrejse de danske Komedier. Endnu var Aktører og Aktricer ved Haanden, thi ganske vist havde Ulsøe netop ansøgt om den ledige Byfoged-Tjeneste i Grenaa, men han foretrak at øve Sce nens Kunst fremfor at pleje Ret og Skel i den jydske Købstad; langt hellere vilde han være med til at „gøre Majestæten en liden D iver tissement iblandt end derimod at faa anden Brød endnu“ , og han ud- *) Utrykt udateret Brev fra Montaigu uden Adressat (maa være ira Sommeren 1729 og rettet til Løvenørn) i Bøllings Brevsamling (KBK) D. Fol. 3 0 1; Danske Saml. 111, 37 f.
Made with FlippingBook