![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0049.jpg)
1930— 1939
M
andag den 17. Marts 1930 blev der afholdt tredobbelt Jubilarfest til Ære
for Smedemester Fr. Jørgensen, Vildthandler N . Bryder og Proprietær
Sørensen-Svejgaard. Man var ikke uvant med slige Fester. Dertil var der for
mange gæve og trofaste Medlemmer i »Ø R E SUND «, men tre paa een Gang, det
var dog Rekord — og derfor blev Festen ogsaa rekordagtig.
Den afholdtes i Weinold’s Lokaler. Her følte Skydebrodrene sig hjemme. Som
Medlem kendte Weinold sine Pappenhejmere, og han og hans smukke og dygtige
Hustru var de ideelle Værtsfolk.
Hos »ØRESUND «-Sky tterne gælder det i udtalt Grad, at Maden er Vejen til
Hjertet, og den Mad, der blev serveret i det Weinoldske Etablissement, var Kræs.
Ikke at det behøvede at være kunstfærdige Retter — nej, Skibslabskovs var f.
Eks. højt i Kurs — men saa skulde det være Skibslabskovs!
Og hos Weinold var den Side af Sagen altid, som den skulde være. Det var
de andre Sider forresten ogsaa. Mange straalende Fester har »ØRESUND « holdt
i disse festsvangre Lokaler. Men naar Sekretæren Gang paa Gang kalder dem for
»W einolds smukke Lokaler«, saa maa det nærmest betegnes som Festlyrik. Smuk
ke og tidssvarende var Lokalerne nu ikke. Og dog! N aar man i Forstuen, —
hvorfra man gennem en Glasdør skuede ind i en Vinstue paa et celebert Billard
parti — havde bestemt sig til, om man foretrak at brække Benene paa den højre
eller venstre a f de Trapper, der førte ned i Dybet, og dernede havde passeret en
lang Tunnel, aabenbaredes der pludselig for Ens Øjne, Trapper og Sale fra en
svunden T idsalder — en Spejltid — og dog forlenet med en Hygge, som aldrig
undlod at stemme Sindet mildt. Og færdedes man udenfor Grænserne til sit eget
Domæne, saa kunde man altid være sikker paa et oplivende Møde med Damer
af tilforladeligt Ydre, ledsaget af deres cigaretrygende Kavallerer, der havde
inviteret de Skønne paa en Udflugt til Trappegangens noget mere svale Atmos
fære.
j
Men en skønne Dag forlod Weinold de efter ham opkaldte Lokaler for at
overtage Grand Hotel, og vel blev dette tunge Slag for »ØRESUND « mildnet
ved, at hans Efterfølgere, Direktør K ai Jensen (nu Ritz), og senere Løjkvist, der
desuden ogsaa var Medlem, troligt fulgte i hans Fodspor; men Løfkvist var alle
rede den Gang en af Døden mærket Mand, og ret snart stod »Ø R E SUND « der
for uden Lokaler til Vinterskydningen.
45