HistoriskeMeddelelserOmKøbenhavn_1995 h5
Anmeldelser
Bogen kan varmt anbefales for alle søgrundejere, lejere, spadserende og trafikanter, som daglig eller lejlighedsvis passerer disse fascinerende vandflader, og som især for de centra le »Søernes« vedkommende bør være umistelige, smukt præsenterede - og levende - vandbassiner mellem etageejendomme. Torben Ejlersen
Erik Wassard: Ture i København. 35 nye turforslag - fra Søllerød til Køge Bugt Strandpark - fra Vestvolden til Dragør - i Centrum og Brokvartererne. Politikens Forlag 1994. 300 s. Pris 199 kr.
Serien af de velkendte og populære rejsehåndbøger fra Politikens Forlag har fået et nyt skud på stammen med denne udgivelse, som dog er langt mere dybtgående end dens tid ligere fæller i rækken. Forfatteren, advokat Erik Wassard, vil være velkendt af mange som formand for Fore ningen til Gamle Bygningers Bevaring og for sit lokalhistoriske engagement, som tidligere bl.a. har resulteret i bind 10 af København før og nu - og aldrig (1990) og Vestvolden (1982). Tilmed har han slidt sine og sine tilhøreres skosåler tynde på talrige byvandringer, en garanti for at turforslagene er gennemprøvede og at alle detaljer som kan påkalde sig interesse er blevet vendt og gransket. De 35 turforslag fordeler sig med 8 »inden for voldene«, 13 i vold- og brokvartererne samt Frederiksberg, 2 på Amager, 7 i byens nordlige omegn og 5 i den vestlige omegn. Hver tur er ledsaget af et let overskueligt kort og nydelige farveillustrationer og vignetter i streg. Vi hører om huse, deres bygmestre og beboere, om monumenter og gavludsmykninger, snurrige og kuriøse bygningsdetaljer, historiske facts og anekdoter. På de sidste sider fin des et lille nyttigt leksikon med biografiske data om arkitekter og billedhuggere med hen visning til de ture hvor deres værker kan ses, ordforklaring på diverse fagudtryk, adresser og åbningstider på museer og seværdigheder samt et stedregister. Hvad angår turforslagene er de naturligvis forfatterens valg; andre ville muligvis have valgt anderledes og lagt vægt på andre forhold end de som fremdrages, som det også an føres i forordet. Turene forekommer dog at være velvalgte og der er især grund til at frem hæve turene »uden for voldene«, hvor bogen i høj grad afhjælper et savn, selv om der i de senere år er fremkommet enkelte lokale turguider, bl.a. på initiativ af Østerbro Lokalhisto riske Forening. I sit mylder af detaljer har fejl ikke helt kunnet undgås. Nogle er helt indlysende som f.eks. s. 56, hvor billedet og tekst ikke passer sammen og s. 123, hvor Købkes bekendte Parti af Østerbro i Morgenbelysning er tilskrevet Eckersberg. Andre er lidt mere spidsfin dige, f.eks. s. 196 nederst hvor stakittet ikke er fra Herman Eberts villa Christian II's Allé 23 (ikke Dr. Elisabeths Allé som anført), men fra naboen nr. 25, og s. 238 hvor maleren Erik Pauelsen er blevet norsk. Vel malede han norske prospekter, men det gør ham ikke til nordmand. I øvrigt kan nævnes at Adolphe Monod (s.24) ikke var præst i København - det var deri mod hans far Jean Monod. S. 91 anføres at indkvartering hos borgerne ophørte ved Kastel lets færdiggørelse, men faktisk skal vi mere end 100 år længere frem i tiden før dette blev aktuelt. S. 132 omtales Holmblads uldfarveri på Nørrebro. Faktum er at farveriet lå i Sølvgade (som korrekt omtalt s. 86). På Nørrebro havde Lauritz Holmblad i nogle år plantage for farveplanter på en del af Blågårds jord - men altså intet farveri. Det var Lauritz' søn Jacob (1791-1837) og efter ham hans søn Lauritz Peter (1815-1890) som fremstillede segllak, sæbe 207
Made with FlippingBook