IndustriforeningenIKjøbenhavn_1838-1888
— igo —
naar Bestyrelsen strax efter tog Anledning til at overdrage Kaptajn J. Sommerfeldt, der ved den samme General forsamling var bleven valgt til Repræsentant, at gjore For slag til Forandringer i Tidsskriftets saavel indre som ydre Økonomi, synes den nærmest at have haft en Udvikling i teknisk Retning for Oje. I Maj 1882 modtog den da ogsaa et hertil sigtende udførligt Forslag fra Kaptajnen, men Forslaget kom kun til foreløbige Forhandlinger. Sagen laa ikke for Rustmester Christensens mere praktiske Uddannelse, den blev forelagt og udsat, og da den endelig skulde be handles, traadte hans Sygdom og Død hindrende i Vejen. Sporgsmaalet var ikke løst, da den nye Formand til- traadte, og frembød sig derfor strax, men fik ogsaa strax en ny Udvikling. Paa denne Tid var det forste Gang kommet stærkt frem, at det ikke var ubestrideligt, at Danmark som hidtil vilde vedblive at være et væsentlig agerdyrkende Land. Medens Befolkningen tiltog, aftog vor Kornudførsel, ja vi begyndte at indføre Korn, og der lagdes stadig storre Vægt paa, at det Korn, vi udførte, helst skulde udføres i formaiet Stand. Det trængte sig frem, at Danmark formentlig stod (og staar) foran en Overgang, der vilde gjore Industrien til en væsentlig Faktor i vort hele nationale Liv*. Direktør Schou var greben af denne Tanke, og for ham stod det herefter som afgjort, at Udviklingen hos os, alle Forhold tagne i Betragtning, umuligt kunde komme til at gaa i storindustriel * W ill. Scharling: Hvor længe vil Danmark kunne forblive et korn- udførende Land? (Nationaløk. Tidskr., Ny Række, I. 1883, S. 1. flg.). — Det i Industriforeningen fremsatte Program udvikledes videre i Fællesrepræsentationen for dansk Industri og Haandværk, for hvilken Direktør Schou ogsaa blev Formand (s. Fællesrepræsentationens Med delelser, III, S, 288— 299).
Made with FlippingBook