GeorgBrandesLevned_1908
Hjem lige Angreb 219 Hvad de gode Damer angaar, af hvilke en lagde Sag an mod Politiken for mine Artikler og fik den idømt en Bøde, saa var det mig umuligt at bære noget Nag imod dem. Deres Forestillinger om Forholdet mellem de to Køn, som dette virkeligt er, var altfor barnlige, og deres Forestillinger om „Forførelse“ og „Usædelighed“ altfor traditionelle. Medens det ærbare Kjøbenhavn tog dem højtideligt, skemtede nogle unge Studenter og Malere med dem. Ved Studentersamfundets Julegilde sigtede flere Maleriertil Fejden. Paa et af dem saas jeg, kastet omkuld paa Ryggen, mens rasende Kvinder bearbejdede mig med Kosteskafter, paa et andet stod jeg oprejst med en Sabel i hver Haand, værgende mig mod Amazoner, der fra begge Sider red i Firspring løs paa mig. Paa et legemsstort Maleri kaldet En Hanske, vistnok af den unge Maler Slott-Møller, saas Bjørnson nøgen i den mediceiske Venus’s Stilling med venstre Haand paa Brystet, kysk dækkende sig med den højre, der bar en snehvid Hanske. Om Hovedet aabnede Skyerne sig som om en Helgens, og Englehoveder tittede frem overalt. En Pengesæk ved Siden af med Paaskrift 60,000 Kroner hentydede til den betydelige Sum, som Bjørnsons Rundrejse gennem de nordiske Lande med Foredraget om Engifte og Mangegifte havde indbragt. Paa Mændenes Ærlighed var det vanskeligt at tro. Det danske Morgenbladet bragte den ene rasende, skældende Artikel imod mig efter den anden af en gammel Overløber blandt mine tidligere Tilhængere. Nu glemte Organer som En hver S it og Tidens Strøm tog kraftigt til Orde; mest ud mærkede sig en Arkitekt ved Navn Klein, der gjorde Køns sædeligheden til sin Specialitet og i et Flyveskrift udviklede, at jeg vilde, alle unge Piger skulde blive „Skøger, der ikke tog Betaling“. Hans Had til mig blev efterhaanden saa fa natisk eller hans Indsigt i, hvorledes man skaffede sig An
Made with FlippingBook