![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0041.jpg)
saa været paa Fornøjelsestur med Propforeningen — det bildte
man sig da ind.
Man søgte jo nok at dæmme op for Selvejerkøretøjernes Lyster
til at etablere Kaplob langs ad Landevejen, ved at træffe den vise
Bestemmelse, at »Foreningens Vogn« altid skulde være i Spidsen
af Kortegen; men Godmorgen, Madam Dick — enten man havde
eget Køretøj eller man hos Lars Rullepølse havde lejet et, der
skulde gaa for Selvejerkøretøj, fandt man sig skam ikke i saadanne
Narrestreger fra Komitéen, i alt Fald ikke længere, end til man
var
forbi
Viben&hus — saa, tju! Krikke, vil du løbe, og væk var
Herskaberne! De skulde nok ikke køre Ligtur!
Nu kommer den ordinære Generalforsamling den 28. Oktober
paa
»St.
Thomas«
med en Dagsorden paa 10 Punkter, den længste,
der endnu er set.
Bestyrelsen havde i Forvejen henvendt sig til dette Skrifts
Forfatter og spurgt, om han var villig til al lade sig vælge til
Formand, og da han var ung — om han var energisk, maa andre
bedømme — lovede han at modtage Valget.
Stor var derfor hans Forbavselse, da han paa Generalforsam
lingen hørte
C
hr
. H
ansen
i blomstrende Vendinger foreslaa en
anden; men da denne absolul nægtede at modtage Valg, maatte
C
hr
. H
ansen
op igen, og nu var det
G
erhardt
N
ielsens
Tur at
blive bragt i Forslag, og han valgtes, formodentlig i Mangel af
andre Lysthavende.
Da den nyvalgte Formand nogle Gange i Løbet af Aftenens
Diskussion søgte at hævde, at Bestyrelsen maatte have nogenlunde
frie Hænder og af og til arbejde paa eget Initiativ, traadte hans
nye Kolleger indenfor Bestyrelsen op og belærte dette store Barn
om, at Bestyrelsen var Nul og Niks og kun havde fuldstændigt
at rette sig efter Medlemmernes Krav og gammel Tradition.
C
hr
. H
ansens
Velkomsttale lyder ordret efter Forhandlings
protokollen saaledes:
»Ja,
min kære Nielsen! Naar De nu er kommet i Bestyrelsen, lærer
* De jo nok a t rette Dem for en stor Del efter, hvad Medlemmerne ønsker.
De skal nok blive mør, og gaa r det galt, saa har vi før vist, a t vi kan
faa en anden Formanda.
Det var jo unægtelig nydelige Ord, og saa velmente! Aah, saa
velmente!
Svaret lød dog, vel sagtens til Bestyrelsens Bestyrtelse, i For
handlingsprotokollens lakoniske Sprog:
»Før om to Aar gaar jeg ikke!«
Da enkelte Bestyrelsesmedlemmer hyppigt i Aftenens Løb gav
40