![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0181.jpg)
Til Fødselsdag vi samles her
I vores et Aar gamle »Pip«.
Og her maa ingen — hver især
Af nogen Skaal gaa Glip.
Og for at ingen svigter den,
Vi valgte Formand Rasmussen,
Han vil nok hævde Pladsen stolt
Som g am m e l.............. bolt.
Naa-da-da! Det er da heldigvis Sangens Forfatter, der omtaler
sig selv paa denne vel frie Maade. Havde en anden gjort det,
vilde det jo have været en Injurie til mindst sine 100 Kroner.
Saaledes'gaar Visen gennem fem Vers, hvori »Pip«et stadig fore
kommer, for at kulminere i sjette Vers med »Pip« i hver Linie.
Denne Udlægning af »P«et forsvinder dog straks. Forfatteren af
dette Skrift har da aldrig i den Tid, han har staaet i Propfor-
eningen, fra 1900, hørt det benyttet, og haaber da heller ikke, at
det skal komme i Brug nogen Sinde.
Den Tids Medlemmer hittede paa mange Narrestreger med
Proppen. Naar de var i Søbad, var det jo noget af et Kunst
stykke at være i Besiddelse af Proppen, »bære den løst i Lommen«,
som Lovene krævede; Badedragter benyttedes ikke meget paa
»den kommunale«, og Lommer er der da vel ogsaa sjældent i det
Klædningsstykke.
Men dog alligevel lød Eaabet: »Proppen«! hyppigt, efter at de
alle var dumpet i, og det viste sig da, at en enkelt havde været
saa forsynlig at gemme Proppen i Munden, og saa maatte 10-Ørerne
jo afleveres, naar man fik fast Land under Fødderne igen.
»Slemme Mennesker har ingen Sange,« har en gammel For
fatter sagt. Hvis Følgeslutningen heraf er, at gode Mennesker
synger meget* maa Propforeningens Medlemmer være ualmindelig
gode Mennesker, thi her synges uafladeligt.
Hver eneste Sammenkomst, Maskerade, Stiftelsesfest eller Fæl
lesspisning har sin, hyppigst af Propforeningens Husdigter,
Sophus
Hansen,
forfattede Sang med aktuelle Hentydninger til de mest
kendte Medlemmer indenfor Kredsen.
Baade før og senere har vi ogsaa set Sange, der priser For
eningen og dens Virksomhed. Dog tages kun én ud af Bunken,
og saa overlades det til Læseren at afgøre, om Sangen kan siges
at have fortjent den Lykke, den gjorde.
Den var indlagt i Revuen ved Torskegildet den 20. November
1913 og var lagt i Munden paa
K la tte r u p :
180