![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0076.jpg)
69
Staten var bleven overdragen til Grosserer-Societetet,
uden noget som helst Forbehold i Henseende til Byg
ningens Benyttelse eller Adgangen til Bygningen, og
at Societetet saaledes ejer Bygningen paa samme Maade
som enhver Privatmand ejer sin Ejendom,
hvorefter
der ikke formentes at paahvile Societetet nogen Forpligtelse medHensyntilBenyttelsenaf Bygningensom
Børs
, hvoraf det endvidere maatte blive en Følge, at
Grosserer Komitéen maatte være kompetent til at give
Regler for, hvem Komitéen vilde give Adgang til
»Børsen«, naar denne holdes i Bygningen, og at det
derfor ikke kunde tilkomme Domstolene at skønne om,
hvorvidt Komitéen havde været berettiget til at nægte
nogen Adgang til Bygningen.
I Forbindelse hermed henviste Komitéen til, at
den gældende Børsordens §
2
indeholder den Regel,
at Tvistigheder om Adgangsberettigelse afgøres af de
af Komitéens Medlemmer, der føre Overtilsynet med
Ordenen paa Børsen.
Overrettens Dom der er af
1
. April
1889
, gik ud
paa, at der ikke af det foreliggende kunde udledes
nogen somhelst
Beføjelse for Grosseiei-Societetet til
endelig, med Udelukkelse af Domstolene, at afgøre
Spørgsmaalet om Adgangsberettigelse til Børsen, og i
Højesteretsdommen hedder det, at Paastanden om A f
visning maa forkastes, allerede som Følge af, at i hvert