![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0023.jpg)
Forsvundne Gadenavne.
17
skønt Støtten der tilfæ ldigen har faaet sin Plads, ikke kan til
egne sig mere end en partiel Stemme, der vel maa b live af
ringe B etydenhed i Relation til den h ele Stat«. Og i det h ele
b illiger han Tanken med Skamstøtten: »Hyppigen erfarer man,
at Æ rem inder oprejses for at bevirke et Indtryk, den blotte
h istorisk e B eskrivelse ikke formaar;
conseqventer
synes det, at
Støtter, der skulle advare mod Udaad af det groveste Slags,
ogsaa bør rejses, og følgelig, at de, som ere rejste, ikke bør
nedrives. — Det turde derhos vel og komm e i Betragtning, at det
for Staten er vigtigere at indvirke paa Sanseligheden [Sanserne]
for at forebygge U lykker, end at der modsat skulde opstaa for
Staten nogen stor Skade deraf, at et Æ rem inde for En eller
anden savnedes«.
Kongen forlangte derpaa Kancelliets Betænkning.
Denne, der var gennemset og rettet af baade Ørsted og
Stemann, gik ud paa, at Kollegiet ganske kunde tiltræde
Kommunalbestyrelsens Indstilling, og derhos tilføjedes
det nye Forslag, at N a v n e t p a a P l a d s e n f o r a n d r e d e s
t i l G r a a b r ø d r e t o r v . Dette blev derpaa fastslaaet ved
Reskript af 31. Juli 1841. Skamstøtten blev nedbrudt
og foreløbig henlagt i Stadens Materialgaard. Herfra
flyttedes den i 1858 til Nationalmuseet, der i 1903 lod
den samle paany og opstille i Haveanlæget bag Prinsens
P a læ .x) —
Borgmester Scliæffers Profeti om, at T r o m p e t e r
g a n g e n vilde følge efter, hvis man begyndte at røre
ved »Tugthusporten«, gik naturligvis tilsidst i Opfyldelse.
Dog varede det vistnok noget længer, end Schæffer
havde tænkt sig.
Yi hører første Gang fra den i 1854. Grundejerne
er misfornøjede, deres Lejligheder er ikke saa efterspurgte,
som de kunde ønske, og nu kræver de altsaa en Navne
forandring for derved at afhjælpe Gadens daarlige Ry.
J) Berl. Tid 12. Maj 1903.
' }
2