![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0344.jpg)
Selv om der var skident i Københavns Rådlius-
kæ lder1), har Fængslet her dog i andre Henseender været
behageligere end Fængslerne under andre gamle Råd
huse plejede at være. De kunne ikke have ligget dybt
under Jorden således som Fangekældrene i mange af
Tysklands Rådhuse. Der fandtes nemlig Vinduer i Råd
husfængselet2), selv om der ikke var lysere end at Nat-
mesteren, som rengjorde Fængslet, 1639 5. Jan. fik betalt
Godtgørelse for dertil anvendt L y s , Skuffer og Koste.
Indespærringen var til Trods for dobbelte Dore heller
ikke stærkere end, at Arrestanterne jævnlig brød u d :i),
eller i hvert Fald sønderbrød Låse og Rolte. Vi lade
Regnskaberne selv tale:
1630—31 anskalfedes 3 T askelåse til Stadsens Fængsel under
Rådhuset, de to å 2 Rdlr., den ene til 14 slette Mark; endvidere
betaltes 16 slette D alere for to ny Dore for et a f B yens Fængsler
og 28 Rdlr. for to D orbeslag til dem , ti de forrige D ore »vare
ganske forrådnede«.
1631—32 givet T omm es Hansen Stenhugger for »to felt
stenne hand hu g , som b lef lagt under døren i tvende byens
fengsel, paa det di, som der udi blefve indset, icke under dørren
skulde udbryde«, 3 Dr.
1639 11. Februar gaves K leinsm eden for »trei store taske-
338
Bidrag til Københavns Rets- og Kulturhistorie.
i staden, til et fafven ved, som hand i f a n g e s t u e n hafver forbrugt,
eftersom borgemester och raad lier i staden hafver bevilget, pendinge
IV
2
dr. 16 sk.«
9 Eleonore Kirstine skildrer, som bekendt, ikke »det blå Tårn«
på Københavns Slot som renligere.
2) Regnsk. 1625—26 Bil. E: Fængselet var
»både på V in d u e r
og Mur« sønderbrudt, som Slutteren angav var skamferet af afsindige
Fanger.
3) 1630 25. September: »Di tvende baadsmend, som solte m. Baltzer
natmand en skiorte och sade begge udi sex dage indtil om søndag
naten, di begge brøde af dieris fengsel, derfor pending 2 courante
daler.« (S. R.) Den Morder, hvis Flugt 1645 gav Anledning til, at
Borgemester Rejnholdt Hansen, som havde tilladt, at Henrettelsen
udsattes, blev afskediget (Københavns Diplomatar. 5, 287), omtales
ikke i Slutterregnskabet.