![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0170.jpg)
163
træ kker paa Smilebaandet over de velmente, men snur
rige Vedtægter, men et nyt Lys kommer til at livile
over Selskabet, naar man erfarer, at d e t e r f r em-
s t a a e t s om S v a r p a a en O p f o r d r i n g f r a S t a t s
m a g t e n .
Det var den økonomiske Periode, livor man søgte
at fremelske Industri og Fabriksdrift i Indlandet, det
koste hvad det vilde, uden at man tillige overvejede,
om disse Foretagender ogsaa passede for Landet; ved
stærk Beskyttelse for de anlagte Fabriker eller endog
ved Indførselsforbud vilde man opnaa at sætte dem i
Stand til at kunne udholde Konkurrencen med Udlan
det, der maaske leverede baade bedre og billigere Va
rer. Idealet var, at enhver S tat kunde forsyne sig selv
med alle sine Fornødenheder uden at være afhængig
af Udlandet. Naar blot Pengene bleve i Landet, var
alting godt, selv om man maatte betale de kunstig
fremdrevne Fabrikers Varer i de dyreste Domme.
Ved Siden af det faderlige Overformynderi, som
Kongemagten udøvede over de kjære Arveundersaatters
Gjøren og Laden i alle mulige Forhold, er derfor Hen
synet til den indenlandske Industris Fremme et Hoved
synspunkt for det 18. Aarhundredes Luxusforbud. Ret
beset, er Luxus’en kun rigtig vederstyggelig, naar det
er udenlandske Varer, der ødsles med.
Betragte vi derfor det Luxusforbud, som her hjemme
gaves ved F o r o r d n i n g e n a f 20. J a n u a r 1783, *)
ville vi baade i dens forudskikkede Begrundelse og i
selve Forordningens Paabud finde disse angivne Træk
stadfæstede. Det hedder saa led es:
*) Foruden Forord, af 20. Januar 1783 er der i denne Periode
givet mange andre Bestemmelser, der enten supplere eller
korrigere dette Lovbud, hvilke det imidlertid vilde blive for
vidtløftigt for os at gaa ind paa.
11
*