![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0087.jpg)
84
teknisk Art, som ikke mindst i Kreditforeningens første Aar
maatte melde sig. Paa alle disse Omraader trak Arntzen sin
betydelige Del af Læsset, og det var derfor med oprigtig Be*
klagelse, at man i 1888 erfarede, at han fra April næste Aar
ønskede at træde tilbage for at overtage Stillingen som admini*
strerende Direktør i Landcreditkassen for Østifterne. Til den ved
hans Fratræden ledigblevne Stilling meldte sig adskillige Ansø*
gere, deriblandt den senere Trafikminister Svend Høgsbro. Men
en Barndomsven af Arntzen, som denne gav sin særlige Anbe*
faling, Overretssagfører
Holger Paludan,
gik af med Sejren, og
Tiden skulde vise, at man havde været heldig med sit Valg.
Thi naar Østifternes Husmandskreditforening i Dag er, hvad
den er, tør man uden Overdrivelse tilskrive Paludan en meget
væsentlig Del af Æren derfor.
Som Søn af en i ung Alder død Herredsskriver og Broder
til den senere Professor i Æstetik Julius Paludan, med hvem
Lighedspunkterne iøvrigt ikke var store, tog han i 1863 Stu*
dentereksamen fra Horsens. I Studieaarene sluttede den vin*
dende, omend lidt afmaalte, med en klar Forstand og nøgtern
Dømmekraft udrustede unge Mand sig til radikale Krese, og han
indgik her Venskaber, som varede Livet ud, selvom Ungdoms*
tidens Radikalisme med Aarene afsvækkedes noget. Efter i 1870
at have taget juridisk Embedseksamen blev han Fuldmægtig hos
Overretsprokurator Casse for siden med Overretssagfører Schytte
at indgaa et Kompagniskab, som Paludan dog senere trak sig
ud af. Han etablerede sig nu paa egen Haand og erhvervede
sig med Aarene et ikke ubetydeligt Klientel, der i Paludan fandt
en baade paalidelig og forstandig Raadgiver, til hvem man kunde
henvende sig med fuld Tillid. I sine yngre Aar procederede
Paludan ogsaa jævnlig, særlig efter at han havde faaet benefice*
rede Sager at føre, og hans Indlæg var altid, hvor det drejede
sig om Principspørgsmaal, præget af stor Belæsthed og stor
Tankeklarhed. Men ikke mindst interesserede den administrative
Side af en Sagførers Virksomhed ham, og han fik i saa Hen*
seende rig Lejlighed til at udfolde sine Evner indenfor Østifter*