![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0026.jpg)
netop havde fejret sit 100 års jubilæum, overrakte selskabet en flagstang af sølv.
Endvidere får vi at vide, at br. hypotekforeningsdirektør, murermester Alb.
Fugmann ved br. overretssagfører Chr. Hedes skud blev fuglekonge og selska
bets nye formand. Ved frokosten blev det store jubilæumsværk overrakt dron
ning Alexandrine, der deltog i denne, medens Axel Juel til lejligheden havde
skrevet en sang for kongen, som sluttede med disse ord:
Gid du med smil må bære
din skønne, stolte lære:
din gud, dit land, din ære,
mens havet om Danmark går!
Derefter talte selskabets formand, kronprins Frederik for kongen og sagde
bl.a .: »I vort gamle selskab, der i år har bestået i 600 år, har den røde tråd været
kongetroskab og kærlighed til fædrelandet, og brødrene har stedse med hengi
venhed og troskab set op til kongen som symbolet på fædrelandet; det har altid
været brødrene en glæde at se Deres Majestæt i vor midte. - Denne kongetro
skab og kærlighed til fædrelandet har sammen med selskabets gode traditioner
givet dette sin eksistensberettigelse i de forløbne 600 år. Ikke blot herude, men
også andre steder rundt omkring i landet har Deres Majestæt fået lejlighed til at
komme i forbindelse med folket og lært dette at kende og derigennem nået målet
i Deres Majestæts tilværelse.«
Talen blev hilst med stærkt bifald - hedder det - og efterfulgtes af et nifoldigt
hurraråb fra forsamlingen.
Umiddelbart efter blev en sang for dronningen, ligeledes forfattet af Axel Juel,
afsunget:
Alt det, der blænder denne verdens blikke,
magten og æren, ændsede du ikke,
menneske først - i sorg, i smil, i latter -
menneske atter!
lyder første vers af den smukke sang, hvorefter formanden talte for dronningen.
Til lejligheden havde endvidere broder, overretssagfører Poul Torp forfattet
en sang, hvis første vers gengives her:
Sex hundrede år
nu tilbage er lagt
i det laug, vi med stolthed vort broderskab kalde.
Deres minder stå vagt
om dets nutid, og spår
at det aldrig fo r fremtidens storme vil falde.
Vi hævde bestandig vort laugs traditioner
i ly a f århundreders festklang og toner,
25