![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0017.jpg)
12
mere end vor, evig urolige rastløse, der forrykker
Menneskenes Begreber og gør Sindene uimodtagelige
for den gamle Rommantik, der — selv om den er
hengemt og for moderne Smag dufter lidt for meget
af Lavendelflasken — dog har sin store Charme og
tillige Magt over mange Sjæle.
Min første bevidste Erindring er Christiansborg
Slots Brand, der brød ud om Aftenen den 3. Okto*
ber 1884. Ilden opstod i den søndre Slotsfløjs Stue
etage, og i Løbet af Natten nedbrændte jo hele Byg
ningen.
Mine Forældre var da flyttet fra H. C. Andersens*
gade til Evaldsgade Nr. 4. Paa den modsatte Side
af Gaden var der — som nu — Villaer. Morgenen
efter Branden, jeg husker det ganske tydeligt, be*
fandt jeg mig oppe paa vort Loft; jeg sad paa min
Barnepige,
M in e s
Arm, og hun pegede ud over Vil*
laerne ind til København for at jeg skulde se den
store Røgsky, alt medens hun — sikkert efter nær*
mere Ordre fra min Fader, der tidlig, som sædvanlig,
var gaaet hjemmefra for at passe sine mangeartede
Forretninger og Embedsvirksomheder — forklarede,
hvad det var, der var sket.
Jeg var kun to og et halvt Aar — nøjagtig — den
Gang, men jeg erindrer altsaa tydeligt at have set
Røgen og iøvrigt tillige, at en Herre, Grev
S o p h u s
T r a m p e ,
der sammen med sin Tante, Frk.
C h a r l o t t e
von S cholten ,
min Bedstemoders Barndomsveninde,
boede ovenover os, viste mig sin høje Silkehat, i