![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0091.jpg)
87
Efter Ankomsten til København atter »Folkejubel«, denne
Gang af vore egne; kort efter startede vi atter et Par Gange
med godt Resultat, og saa opløstes Holdet totalt —
1
gik til
Chicago og
3
til Buenos, medens jeg blev tilbage i det gamle
Land.
Saa var den Saison forbi. Maaske havde vi brugt mere
Tid til vor kære Sport, end det kunde forsvares, og maaske
kunde vi i den Tid have erhvervet mange Kundskaber, der
vilde være os til mere reel Nytte i Livet. Men alligevel, —
Haanden paa Hjertet, gamle Kammerater, — hvis nogen af
Jer læser disse Linier, saa tror jeg dog ingen af Jer vilde
have Mindet om den svundne, friske og muntre Tid strøget
af Jeres Erindring!
Ja, kære
Køste
r, mere kan jeg ikke og mere har Du vist*
nok heller ikke Brug for.
Kolding, i August 1916.
Din hengivne
WILLE.
Til nogle af mine bedste og gladeste Minder i »Kvik«
hører ubestridt de to Ture paa Roskilde* og Isefjorden, af
hvilke jeg efter
2 6
Aars Forløb skal søge at genkalde i min
Erindring den første, som vi foretog i Pinsen vistnok
1 8 9 0
.
Jeg tror nok, at »Frits« var Fader til Ideen til den første
Tur, som udgik fra Roskilde. Naar jeg sidder her i min
Stue og lader alle de kære gamle Ansigter passere Revue,
saa er det som selve Ungdommen og Glæden drager forbi
og vækker Erindringer om et godt og trofast Kammeratskab,
som jo heldigvis, i hvert Fald i min Tid, hørte hjemme i
»Kvik«, og som var en absolut Betingelse for at kunne trives
i Foreningen: Alle I kære gamle Svende, som jeg dengang
færdedes sammen med, og som jeg efterhaanden lærte at holde
af, Tak! for alle de Glæder, I gav mig Andel i, og som I
delte sammen med mig. Tak! for ethvert glad og friskt
Minde.
Naa! det var Turen, vi skulde tilbage til. Ideen var som
sagt vistnok »Frits«s, og efter megen Drøftelse frem og tik