![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0241.jpg)
N
r
. 23
FØR OG NU
1. DECEMBER 1915
byggeisen skride frem med Række efter Række af Boliger for
Liv, Kampe og Y irken under andre Former.
Næsten hele V interen igennem har der hersket en travl V irk
somhed ved Vestervold. Man har gravet op og trillet ned lige
saa ivrig, som man for nogle Aarhundreder siden gravede ned og
trillede op. For dem, som bo langs Filosofgangen, har der Dag
for Dag aabnet sig videre Udsigter i Verden. Det gamle Tivoli
med det ny Vestre Hospital, som vis-a-vis træder frem i stedse
klarere Omrids, og selv det gamle Ridehus, der med Volden som
Baggrund tog sig saa uanseligt ud, træder nu frem i en hel ny
Belysning, efterhaanden som dets Omgivelser skifte Karakter.
Uden for Ny Kongensgade er Gennembruddet allerede en fuld
bragt Kendsgerning; men der vil dog endnu kræves en Del Ar
bejde, inden Forbindelsen over den gamle Stadsgrav bliver dannet
og banet. Henne ved Stormgade, hvor Hovedpassagen skal tilveje
bringes, ser det endnu, naar man kommer fra Byen, ud, som om
med fra mange, der har leget og drømt under de nu faldne Træer.
Den Erstatning, man vil faa, bliver navnlig i de nærmeste Aar
noget luftig, saaledes som man kan se det paa den Del af Boule
varden, der alt er udlagt. Man spejder endnu forgæves efter det
potenserede Liv, der skulde røre sig netop der. Der er vel saa
og saa mange Alens større Bredde end i andre G ad er; men d er
med er foreløbig ogsaa alt sagt. Ved de Træer, som er plantede
for at hidføre en fra de alm indelige Gader afvigende K arakter,
er Stativerne, der holde de unge Frem tidshaab oprejste, endnu
det mest imponerende. Det myldrende Boulevardliv med Befor
dringsmidler af alle A rter og med de deraf følgende forskellig
artede Etablissementer søger man endnu forgæves; Farimagsgade
er i saa Henseende kommen langt forud.
Im idlertid er det indlysende, at man vil komme Maalet næ r
mere, efterhaanden som Boulevardbanens Gennemførelse skrider
frem, og de Arbejder, der nu foretages, vil give et godt Stød
¡1¡¡¡IS««'1
s
5
s s s nr»h
Billed af d e n n e B y g n in g m e d O m g i v e l s e r vil fre m
A b o r r e p a r k e n s S lø jfn in g : G r u n d e n g r a v e s til B y g n in g e n , s o m Ø s tif te r n e s K r e d itf o re n in g n u h a r opf
k o m m e i n æ s t e N u m m e r af „ F ø r o g N u “ .
der var langt tilb ag e; men gaar man op paa Voldskrænten, ser
man strax, a t Jorden her er saa falsk og hul, a t den sidste Illu
sion om Holdbarhed snart maa briste. Dels ad Skinnevej og de
ad Trillevej fører man ned i Graven den ene F ragt efter
anden, efterhaanden som de nivelerende Jernhakker faar wu
nødvendige Opløsningstilstand bragt til Veje. I Stadsgraven spo
res der kun en saa ringe V irkning af det, man styrter derned, at
udenforstaaende vanskelig kan fatte, hvorledes man skal faa den
hele Grav fyldt op; men sagkyndige forsikre, at det nok vil slaa
nogenlunde til, naar man medtager Fylden, som skal udgraves af
Hensyn til Bebyggelsen.
Hos Beboerne langs den svindende Vold er Følelserne temmelig
blandede overfor det, som Tiden bringer. Man havde vel vidst
og forsonet sig med, hvad der forestod, men nu, da Overgangens
Time er kommen, ved man ikke ret, om man skal være glad eller
bedrøvet. Det er det Kvarter af Byen, hvor Flytninger hidtil har
væ ret sjældnest, og en stor Del af Bebo
er v>
t op med
Volden for Øje. Hver en T rillebør der sæ
sp
’Ise
ned mod Graven, tager ligesom et Barndoms- eller
fremad. Mangen Husvært som i denne Tid maa høre paa sine
Beboeres U tilfredshed over den uhyggelige Overgangstid, udkaster
allerede for sig selv i stille A ftentimer foreløbige Planer til For
retningslokaler, først i Kælderen, saa i Stuen, hvor der skal sæ t
tes store Vinduer, ogvidere frem, indtil det hele ombygges. Det
kan gærne være, at der ikke vil gaa
mange Flyttedage lien,
inden Lejerne fra Husværterne her faa nogle Antydninger, som
vil forøge U tilfredsheden med den ny Tingenes Tilstand.
Fo ri en Sløjfningen ved F ilo s o f g a n g e n skal der ogsaa
tages fat paa d e n V o ld s tu m p , som man for nogle Aar siden
lod staa tilbage,
ne v ed V a n d v æ r k e t paa H jø r n e t a f
N ø r r e v o ld g a d e og
J e r n b a n e n s
T e ræ n . Der var hersaa
mange Forviklinger at klare, at man først nu er kommen ud
derover. Det stod længe hen i det uvisse, om ogsaa den høje Ba
stion, paa hvis Top den gamle Lucie Mølle knejste, skulde jævnes
med Jorden. Der har væ ret mange Planer fremme i saa Hen
seende. Man tænkte saaledes paa i Møllens Sted at bygge et
Udsigtstaarn og at rette Bebyggelsen noget herefter. Til andre
Tider forhandlede man om at bygge en Kirke paa dette Sted, og
2 3 5