![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0097.jpg)
94
I. C. Christensen kom til den fastsatte Tid, og vi forelagde ham vore
Bekymringer over de mange Angreb paa Justitsministeren. Hvorvidt
I. C. Christensen allerede paa dette Tidspunkt havde bestemt sig
til at lade Alberti gaa ud af Ministeriet, ved jeg ikke. Han sagde i
hvert Fald intet som helst, der kunde tydes i den Retning. Da For
handlingerne ebbede ud, resultatløst syntes det os, sagde Anders
Nielsen til I. C. Christensen: »Ja, ja, det faar jo at gaa med An
grebene paa Alberti som det kan, det maa vi jo tage med, men én
Ting synes jeg vilde være beroligende for os: at faa Sikkerhed for,
at Alberti er solvent.« Paa denne Forespørgsel af Anders Nielsen
svarede I. C. Christensen, at vi indenfor Venstre i Finansudvalget
nok kunde indse, at han ikke kunde gaa til en af sine Ministre og
spørge, om han var solvent. Dette maatte vi indrømme, og Samtalen
endte forsaavidt resultatløst, men I. C. Christensen maatte dog have
faaet et meget tydeligt Indtryk af, at vi ingenlunde var glade for
Albertis Forbliven i Ministeriet.
Nogen som helst Antydning af, at I. C. Christensen var enig i,
at det var uheldigt med Albertis Forhold, endnu mindre af, at det
vilde blive nødvendigt at lade Alberti gaa af som Minister, fremkom
der ikke hverken ved denne eller andre Lejligheder fra I. C. Chri
stensens Side.
Som tidligere meddelt, afgik Alberti som Justitsminister samtidig
med Ole Hansen den 23. Juli. Ikke længe efter var jeg sammen
med Alberti ved Kongefugleskydningen paa »Den kongelige Skyde
bane«, hvortil alle Ministeriets Medlemmer var indbudte. Der var
nogen Tale om, at Alberti skulde have været »Fuglekonge«, men
dette blev dog frafaldet sikkert paa Grund af de mange Angreb,
der havde været rettet mod hans Administration.
Og saa meldte Alberti sig paa Politikontoret den 8. September
1908. Der var sammenkaldt til Ministermøde den samme Dag Klok
ken 10 Formiddag, hvor Gennemgang af Finanslovsforslaget for
Finansaaret 1. April 1909— 31. Marts 1910 skulde paabegyndes.
Hver af Ministrene havde udarbejdet sit Budgetforslag, der med
Bemærkninger — »Anmærkninger« — var trykt og nogle Dage før
tilsendt Finansministeren. Ved Mødets Begyndelse meddelte Kon-
seilspræsidenten, at vi ikke kunde komme ret langt med Gennem
gangen af Finanslovsforslaget, da vi skulde møde ved »Toldboden«
(Havnen) for at tage imod Kejserinde Dagmar. Vi var jo tre nye
Ministre (Neergaard, Anders Nielsen og jeg), der ikke havde været