![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0053.jpg)
46
P r æ s t e s k a b e t
stærk Stigning, og det m aa formodes, at
Kantoren
senest i 1415, kort før Biskop
Peder Lodehats Død, ha r opnaaet R angen som Kapitlets anden
Prælat
og som
Dekanens Stedfortræder.29)
D a Kantorens Forretninger stadig voksede, besluttede Biskop
O luf M o r
tenssøn,
at der skulde gives ham en Medhjælp, en
Succentor, og
12. November
henlagde han med Kapitlets Samtykke
St. Olafs Alter og
dets Ind tæg ter til
K a n to rie t; Altrets hidtidige evige V ikar skulde dog beholde sine Indægter, saa
længe han levede.30) Denne Æ ndring i Alterets Fundats blev im idlertid i 1487
anfægtet af en vis Johannes V itzendorp,31) saaledes at der i 1492 m aatte skaffes
en pavelig Stadfæstelse af O rdn ingen.32)
Det sidste Kanonikat blev oprettet 2. December 1522 af Biskop Lage U rne,
der sikrede dets Bestaaen ved at skænke det
Smø rum og Ledøje
Kirker som
Præbende. Det skulde stedse besættes af Roskilde Biskop m ed en
magister
sacerdos theologiæ,
eller i alt Fald en Person, som havde taget en G rad i
Kirkeretten, og som baade kunde holde Forelæsninger ved Universitetet og
prædike for Folket.33)
Kapitlet afholdt sine Møder i en
Forsamlingssal i Kapitelhusets
øverste
Stokværk. K irken havde fra sin ældste T id sit til Vor Frue viede
Højalter
m id t i Højkoret og vel ogsaa sit
Sognealter, Hellig Kors Alter,
i det fo ran
liggende lavere Kor. Dets Koromgangs 5 N icher v ar beregnede p a a Opstil
ling af Altre.
Ved
Højalteret
og ved
Sogne alteret
forestod Kannikerne og deres Ko r
vikarer utvivlsomt stedse Gudstjenesten. Ved de talrige Sidealtre, som efter-
haanden fremkom, blev der p a a ganske faa Undtagelser næ r indsat
særlige
Præster,
de saakaldte
evige Vikarer, vicarii perpetui.
Nogle, og navnlig de ældste Altre, var
Kapitelsaltre,
ved hvilke
Dekanen
og Kapitlet
eller undtagelsesvis
Biskoppen
i Roskilde havde Kaldsretten, men
de fleste var
Lægmands altre,
ved hvilke Kaldsretten udøvedes af det
Gilde
eller den
Lægmandsslægt,
som havde stiftet Altret. Hvorledes end den evige
V ikar blev kaldet til sin Stilling, m aatte han søge
Institution og Collation
hos
Kapitlet,
som altsaa godkendte Valget og indsatte Præsten i sit Embede.34)
De evige V ikarer afholdt foran A ltret de Gudstjenester og Sjælemesser, som
var paab ud t af Stifteren i Altrets Fundats, og de lønnedes med største Delen
af Indtægterne ved A ltret og ved dets Gods.
_
29) A.P. Nr.
1104
jfr. K .D . IV Nr.
25
. Nr.
27
.
so) K.D . IV Nr.
155
.
31) Rørdam. Kbh. K . og K l. p.
119
.
32
) K.D . IV Nr.
219
.
s3) Werlauff. Kbh. Univ. Hist. Kbh.
1850
p. 88 ffg.
34
) K.D . IV Nr.
184
. Nr.
215
.
43
. K.D . IV Nr.
90
.
104
.
114
. K .D . IV
37
.