![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0027.jpg)
"השינוי המוצע הוא אדמיניסטרטיווי בעיקרו. אולם אנו
סבורים שהוא נושא בחובו השלכות חינוכיות מרחיקות לכת"
על הפעילויות החברתית, האומנותית
והספורטיבית שהוזנחו עד כה. פעילויות
אלה תימשכנה כל השנה – מסגרות בתי
התלמיד ובתי הנוער לא יוזנחו, כי אם יחוזקו,
תוך שימת לב מיוחדת ואינטנסיפיקציה של
הפעילויות בשבועות החופשה שבין תקופת
לימוד אחת לשנייה.
להפעלת השיטה המוצעת יש מספר
תנאים מוקדמים:
•
חלוקת תכנית הלימודים הקיימת
ליחידות מודולריות תוך הקדשת
תשומת לב מיוחדת לבניית תכניות,
היכולות להתקיים באורח עצמאי תוך
תלות מינימלית בתכניות קודמות. מן
הראוי להדגיש שבמקצועות מסוימים
קיימת אפשרות לרכז חומר של שליש
שלם במודולה אחת כל זאת אם
נניח שבמהלכה של מודולה אחת
ילמדו התלמידים פחות מקצועות
באינטנסיביות רבה יותר.
•
הכנת תדריכים ועזרים, (יתכן אף תכניות
מחשב) למנהלי בתי הספר ולממונים על
החינוך ברשויות החינוך המקומיות, כדי
שיוכלו להתגבר על הקשיים הצפויים
כתוצאה משינוי תכוף ומתמיד של
תכניות הלימודים, יהיה צורך להתגבר
על בעיות אינפורמציה, השמה ומעקב
מסובכות מאוד.
•
טיפוח צוותי מורים ומדריכים בתחומי
והפעילויות
הספורט, האמנויות
התרבותיות ומתן הדרכה בנושאים אלה
לסגל המורים הקיים. פיתוח מתקנים
לפעולות ספורטיביות, אמנותיות
וחברתיות בבית הספר, והכנת תכניות
עבודה והדרכה בנושאי הפעילויות
האלה.
•
פיתוח קשרים ושיתוף פעולה עם
סוכנויות וגופים ציבוריים אחרים בייחוד
בשלבים העליונים של המערכת.
אם אמנם יובטחו התנאים המוקדמים
שציינו לעיל, נראה לנו, שחלוקת שנת
הלימודים למספר גדול של תקופות לימוד
קצרות עם חופשות קצרות בין התקופות
עשויה להביא למספר יתרונות חינוכיים
בולטים:
•
הצורך לסיים חומר לימוד בתקופת זמן
ספציפית וקצרה יחסית - יחייבאתמתכנן
תכנית הלימודים ואת מבצעה – המורה,
להגדיר מטרות ספציפיות ולהכין תכנית
עבודה ברורה ומפורטת לכל שיעור
(להלכה הדבר צריך להיעשות גם כאשר
תכנית העבודה מתפרשת על שליש,
מחצית שנה או שנה שלמה, אך למעשה
לעתים קרובות כשתקופות הלימוד הן
ארוכות, המטרה נעשית גלובאלית מדי,
ותכניות העבודה המפורטות הופכות
ל'קווים מנחים'). מטרות ספציפיות
ותכניות עבודה מוגדרות יקלו על
המורה ועל התלמיד כאחד לבחון את
התקדמותם ואת הישגיהם.
•
כיום מוערכים הישגיו של התלמיד בכל
מקצוע לכל היותר שלוש פעמים בשנה.
בשיטה שאנו מציעים ייעשה הדבר
לכל הפחות שבע פעמים בשנה. אם
כי מספר ההערכות הכללי אינו צריך
להשתנות (בהנחה שימשיכו ללמד
אותה כמות של חומר לימוד) הרי
שתגדל תכיפות ההערכות. הדבר ימנע
הצטברות של מבחנים בסוף השליש או
הסמסטר ויסייע למורה ולתלמיד כאחד
לקיים מעקב צמוד יותר אחר התקדמות
התלמיד תוך איתור קשיים ספציפיים
בחומר הלימוד ומתן פתרונות לקשיים
אלה.
•
כאשר תקופת הלימודים היא קצרה
יחסית, קטנה האפשרות של ירידת
מתח הלימודים. מתחילת התקופה
התלמידים רואים את מועד הסיום לנגד
עיניהם והמטרות ברורות להם. יתכן
שהדבר יפחית את בעיות המשמעת.
•
החשש שהתלמיד יפסיד שנת לימודים
שלמה כתוצאה ממחלה או ממשבר
כלשהו קטן מאוד. התלמיד יפסיד
תקופת לימודים אחת או שתיים, אך
לאחר מכן הוא יוכל להמשיך ולהשתלב
במהלך הלימודים התקין.
•
המעבר לשיטה של חופשות קצרות
פותר את הבעיה של אובדן ידע כתוצאה
משכחה.
•
תופחת הבעיה של הפיגור המצטבר.
כאשר מתברר שתלמיד לא קלט חומר,
שהיה צריך ללמוד במשך תקופת
הלימודים, ניתנת לו האפשרות להשלים
את החסר ולהשתתף במספר שיעורי
חיזוק בשבוע החופשה, או לחזור על
27