![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0075.jpg)
spilledes af musikdirektør Dyring. Umiddelbart efter overbragte formanden
brødrenes hilsen og tak til Majestæterne, der »ved indvielsen af vort nye hjem
kastede samme glans over vort selskab som vort gamle hjem havde været forle
net med i århundreder«, og han bad kabinetssekretær C. P. M. Hansen bringe
Hendes Majestæt dronning Alexandrine »brødrenes allerunderdanigste tak,
fordi det havde behaget Hendes Majestæt at lade sig repræsentere ved festen og
derved tilkendegive, at vort gamle selskab bestandig havde Hendes Majestæts
interesse«.
Til festen havde bibliotekar Carl Dumreicher både skrevet en kantate om Sø
lyst og to sange - en for kongen og en for dronningen. Sangen for kongen blev
afsunget efter første ret og på brødrenes vegne takkede formanden kongen, som
derefter takkede for den smukke sang og ønskede selskabet en lys fremtid i dets
nye hjem, og spøgefuldt tilføjede han, at det nu var på tide, »at brødrene blev lidt
mere moderne og ikke fremtidig mødte i stive skjortebryster, heller ikke til kon
gefugleskydninger, thi alt arbejde - også skydninger - krævede hverdagens
dragt og efter dagens gerning fest i festdragt«.
Derefter sang man Dumreichers sang for dronningen, som formanden bragte
en hjertelig tak, fordi hun var kommet til stede på denne højtidsdag, og bagefter
takkede dronningen for de smukke ord.
Under frokosten reciteredes Dumreichers kantate af kgl. skuespiller Svend
Methling, medens kgl. operasanger Einar N ørby sang dens solopartier. I kanta
ten hedder det bl.a.
»Ja - her blev menneskesind både rigere, større og bedre,
tanker og følelser fri, livet en lykke trods alt.
Her kunde hjærterne tro paa godhed og skønhed og sandhed,
her var hver dag som en drøm, sommeren solskin og fred.
Men har en senere slægt skærmet om mindet og arven,
eller v il glemsel engang mødes selv med forfald?
Skæbnen var gavmild og god. Genrejst a f nænsomme hænder
kalder du, Sølyst, på os, tænder paa arnen din ild.
Du, der har været og er et umisteligt stykke a f Danmark.
Se - til dit værn er et nyt broderskab atter beredt.«
Derefter talte formanden for gæsterne om selskabets historie siden skydnin
gen i 1751 flyttedes til Vesterbro og om Sølysts restaurering, idet han mindedes
Hans Kongelige Højhed, prins Haraids indsats for at få byggeriet i gang. Han
takkede endvidere Københavns kommune for godt værtskab i 600 år og Gen
tofte for dens velkomsthilsen. Til sidst bragte stiftamtmand Haugen-Johansen
selskabet gæsternes tak, hvorefter man gik ind til kaffen, og majestæterne, der
som de første havde indskrevet sig i gæstebogen, forlod først selskabet kl. 16.
To dage før festen var der blevet afholdt pressemøde med frokost, og den 28.
september festedes der med damer, »for at brødrene kunne få lejlighed til at vise
74