![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0114.jpg)
Aar 1899.
111
ralforsamling d. 30. Januar rejstes der den voldsomste
Agitation imod dens Bestyrelse for at faa liere af dens
ledende Mænd fjernede, nu da de havde erklæret ikke
at ville modtage Genvalg, og man veg ikke tilbage for at
rette Angrebet imod selve Olympens Top. Agitationen
var saa energisk, baaret som den var af berettiget Harme,
at Oppositionen om Morgenen, som Generalforsamlingen
skulde afholdes Kl. 12, havde vundet en overvældende
Majoritet for sine Anskuelser indenfor selve Repræsen
tantskabet, men i det givne Øjeblik viste det sig, at den
manglede en Leder, der kunde tage Slagets Førelse op
imod den erfarne General paa Modstandernes Side.
Og for anden Gang led Jærnindustrien et ydmygende
Nederlag under Titan-Konfliktens Forløb.
Efter Aflæggelsen af Aarsberetningen, hvori det lempe
ligt og uden Understregninger berørtes, hvor mange af
det foregaaende Aars Konflikter der skyldtes Jærnindu
strien, „det urolige IIjørne“, rettedes et stærkt Angreb paa
denne paa Grund af den efter Lock-outens Aflysning til Ar
bejdsgiverforeningen sendte Resolution. Jærnindustriens
Talsmænd var absolut de smaa i den paafølgende Diskus
sion; dens Slutningskamp blev slet ført.
Slaget var tabt — Oppositionen i Repræsentantskabet
var blæst væk, og en bestyrelsesvenlig Liste, hvorpaa Fa
brikantforeningens Formand, Ludv. Christensen, fandtes,
blev foreslaaet.
Nu stillede Bestyrelsen imidlertid som Betingelse for
at modtage Genvalg, at man skulde afstemme om, hvorvidt
Forliget i Titan-Konflikten var godt efler ej. Dette burde
ganske sikkert Generalforsamlingen og særlig Jærnindu
strien have været forskaanet for.
Saa stemte man. Bestyrelsen havde forlangt, at Spørgs-
maalet skulde besvares med 2/3 Ja af de afgivne Stemmer.