![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0049.jpg)
lands Ambassadør S ir Philip Meadow. S ir Philip havde
for sin Deltagelse i de yderst vanskelige Fredsunderhand
linger modtaget den højeste Udmærkelse, der kunde ydes
fra dansk Side, nemlig Elefantordenen. Han bar sikkert
det fine blegblaa Baand eller Guldkæden ved Festen paa
Frederiksborg. Men det er i saa Fald, blevet den eneste
Gang. Kongen blev nemlig bragt i den meget pinlige S itua
tion at maatte bede S ir Philip levere Elefantordenen
tilbage, fordi den danske Adel — som endnu havde Mag
ten i Riget — havde protesteret imod, at denne højfor
nemme Dekoration blev givet til en Mand af borgerlig
Fødsel. Kong Frederik maatte derfor erstatte sin Aner
kendelse med en ret betydelig Sum Penge. S ir Philip
Meadow fik forøvrigt ogsaa af den svenske Konge en
stor Pengesum for sin Fredsmæglervirksomhed; saa i
hvert Fald
han
tjente godt paa Freden i Roskilde.
*
Dejlige Slot med de glimtende Fløje,
aldrig i Norden din Lige man saa,
Issen du strakte mod Himlen den høje,
Foden du vasked’ i Bølgen den blaa.
Saadan jubler Digteren Carsten Hauch i langt senere
Tid over det Frederiksborg, som dengang laa i Slotssøen
— som »den dejligste Drøm, fængslet i Sten af en kongelig
Mester«. Slottet var virkelig en Seværdighed, berømt i
Europa som »Nordens Perle og Zir«. Det gamle Frederiks
borg blev bygget af Frederik II, der mageskiftede sig det
til imod Godset Skovkloster i Sydsjælland, det vil
sige Herlufsholm. Det var Herluf Trolles Ejendom, Hille-
rødsholm, Kongen paa den Maade fik i Eje, og han begynd
te straks paa Byggeriet. Som det vil ses af den Tegning,
som findes afbildet her i Bogen, foregik Slotsbyggeriet
saa drastisk, at Søen tømtes fuldstændigt for Vand, medens
Slottets Opførelse stod paa. Den Holm, hvorpaa der byg
gedes, blev senere »gnavet af« helt ind til Slottets Kam
pestensfundamenter, og da Søen derefter igen fyldtes,
slikkede Vandet Slottets Fod, og Vidunderet var skabt.
41