![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0044.jpg)
40
Amatørsejlklub. Jeg saa dem aldrig mere, da jeg ikke fik Raad
til at genindløse dem, før Fristen var udløbet.
Som jeg om Aftenen den 28. December 1908 gik i en af
Dresdens Hovedgader, blev jeg pludselig opmærksom paa en
Sammenstimlen af en Mængde Mennesker foran Vinduerne i en
af de store Bladredaktioner. Der maatte være foregaaet noget
usædvanligt og frygteligt, thi adskillige Mænd og Kvinder græd
og korsede sig ved Læsningen af Vinduesopslagene. Jeg saa da,
at Telegrammerne meldte om et Jordskælv i Syditalien med
total Ødelæggelse af Byen Messina og Hundrede Tusind Døde
begravede under dens Ruiner x). Men den forstandige Læser vil
tilgive, at denne Efterretning i min daværende Tilstand kun
udløste et eneste Udbrud og en lige saa lynsnar Beslutning. Jeg
sagde blot: »Nu er jeg reddet,« idet jeg løb ned ad Gaden til
Telegrafstationen, hvorfra jeg telegraferede til Redaktør
WiU
zansky
ved »København«, hvor jeg lige var blevet Udenrigs^
medarbejder, og foreslog ham at sende mig som Korrespondent
til Messina. Han accepterede straks, og samme N at var jeg
undervejs til Italien. Min Plan var jo klar: naar jeg havde ud*
ført mine Korrespondentpligter, vilde jeg paa Hjemvejen over
Rom aflægge Myndighederne i det internationale Landbrugs*
institut et Besøg, som skulde dreje min Skæbne i en gunstigere
Retning, end det ellers tegnede til.
Under normale Forhold skulde jeg have naaet Messina d-
1ste Januar, men da Jernbaneforbindelsen var afbrudt i Cala*
brien, og Toggangen iøvrigt meget uregelmæssig paa Grund af
de ekstraordinære Forsendelser af Flygtninge mod Nord og
Militærtog mod Syd, naaede jeg over Neapel—Palermo—Cata*
nia først frem d. 4de Januar. Jeg skal ikke forsøge paa her at
beskrive den Elendighed, jeg fik for Øje ved Synet af Messina:
her havde Telegrammerne ikke overdrevet: Byen var saa godt
som jævnet med Jorden. Mest Indtryk gjorde det dog paa mig
at se de i Messinastrædet opankrede Krigsskibe Natten igennem
belyse Byens Ruiner med elektriske Søgelys. Det skete for at
!) Tallene var, som det senere viste sig, lidt overdrevne, men Sand*
heden var frygtelig nok alligevel.