![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0056.jpg)
44
førelsen af den store T ræbygning , som laa h ø jt oppe u n d er
Voldens gam le grønne T ræer, lige overfor det nuvæ rende
Vartov.
T il Aabningsforestillingen var der fuld stændig Folkevan
d rin g fra Halm torvet op i Bastionen. Huset var stuvende
fuldt, og som d e t hedder i en af Anm eldelserne, »alle Sam
fund sklasser var repræ senterede, fra
Prinsen
til Haandvær-
keren.«
A ld rig havde m an i K øbenhavn oplevet en saadan Suc
ces paa G irkusom raadet.
Folk var formelig vilde af Begejstring, og A ftenen endte
m ed Ovationer, F rem kaldelser, B lom sterregn og B ravoraab.
Om Aftenen efter Forestillingen og i de næ rm est følgende
Dage talte m an hos
a Porta,
paa V instuerne, ved S tam bo r
dene og overalt, hvor m an diskuterede Dagens Begivenheder
ved et Glas, ikke om andet end
Cirkus Renz.
Navnlig vakte D irektøren Fu ro re m ed sit Skoleridt, i hv il
ket h an ogsaa efter Kenderes M ening havde væ ret
Dejean
overlegen i Berlin.
Men næ sten ligesaa begejstret var m an for han s Søn, den
unge
Franz Renz,
der optraadte som A thlet paa et P a r h en
rivende »Hermelinsheste«, og for den senere D irektør
Herzogs
Dressur.
Men V idunderet var endnu tilbage, det store hippologiske
Eventyr, d e r havde faaet alle Am atørerne til at stejle: D irek
tørens Frem førelse af de to arabiske H ingste »Emir« og »Ne-
gus«, der sam tid ig dansede Vals i Manegen.
»Det er saa storartet,« skrev en begejstret Anm elder, »at
m an m aa se det for a t fatte, hvor vid t Heste k an dresseres.«
Det var en Sensation, der stod i Klasse m ed den, som
m an m ange A ar senere oplevede m ed »den kloge Hans« og
»den tænkende Hest i Elberfeld«, hvis Hum bug imponerede
selve
Georg Rrandes,
saa at h an begejstret skrev, a t dens
u artiku lered e Lallen sn a rt vilde gaa over til tydelig Tale.
Men h e r var der ikke meget af den Humbug, m ed hv il