![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0037.jpg)
— 1837 —
Hovedøjemedet“ , saa der er foreløbig slet ikke Tale 0111 at opgive
dette, tværtimod. Det er allerede store Ting, at Koncerterne, der
oprindeligt fik deres Plads som et Biøjemed, faa Lov til at indtage
en Plads sideordnet med det andet, efter hvad man troede vigtigere
Form aal.
Man rustede sig altsaa i Efteraaret
1837
til den næste Koncert.
Den burde naturligvis mindst maale sig med den foregaaende. helst
overgaa den, og det var altsaa nødvendigt at sørge for at udvide
Midlerne. Der skulde være Solosang og der skulde være Korsang,
vel at mærke blandet Kor, ikke Herrekor alene, foruden Orkester
ligesom tidligere. Det vanskelige Spørgsmaal her var det blandede
Kor.
For den fri Association af Damer var Tiden dengang saa
ugunstig som vel muligt.
Det regnedes jo overhovedet for store
Sager, at Damer vare indtraadte som passive Medlemmer.
Nu
gjaldt det ogsaa at faa dem med som aktive.
Som overalt paa
dette Omraade havde Musikforeningen ogsaa her Lykken med
sig.
Der existerede dengang en privat Syngeskole under Ledelse
af D u t s c h og A. L u n d .
A f disse var som bekjendt A. Lund et
virksomt Medlem af Musikforeningen, og det skyldes uden Tvivl
hans Indflydelse, at saa godt som alle Eleverne af denne Sang
skole, Damerne som Herrerne, gik over til Musikforeningen. Under
dennes Auspicier blev der saa oprettet en ny S y n g e s k o l e , hvortil
Adgangen stod aaben for alle Foreningens Medlemmer, dog at de
maatte lade sig prøve inden Optagelsen.
Meningen med denne
Institution var nærmest at uddanne brugbare Æmner for Koret,
derimod ikke, hvad der jo laa saa nær, at afholde de egent
lige Prøver til Koncerterne.
Man beskæftigede sig i Begyndelsen
mest med Kirkemusik, hvoraf adskilligt navnlig af W eyse blev
indstuderet.
Øvelserne fandt Sted under L u n d s og sommetider
under Sanglærer G o e t z e s Ledelse, i det samme Lokale, hvor
det andet før nævnte Syngeinstitut havde sine M øder, og
have utvivlsomt stiftet Gavn og vel ogsaa en Del Fornøjelse,
skjøndt Tonen skildres som kold og stiv, hvad der efter Tidens
mange Formaliteter kan være rimeligt nok.
Om noget nærmere
Bekjendtskab eller Samliv mellem Deltagerne, navnlig mellem
Herrerne og Damerne, kunde der efter de daværende Omgangs
former slet ikke være Tale.
Ikke desto mindre vandt denne
Syngeskole i Begyndelsen stor Tilslutning, og det var kun med en
Del Betænkelighed, at den i
1838
foreløbig blev stanset i sin Virk
somhed fordi Diitsch og Lunds Institut gik ind og Musikforeningen