![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0075.jpg)
72
VIDENSKABSMAND OG DIGTER
Digte som „Nævner min Tanke dig“ og „Det er Stævne
mødets Time“ med de brillante Linjer:
„I en stor og gylden Stime
stryger Lyset fra min Lampe
over Haven, over Hegnet, over langt, langt bort“ ,
hvor Rytmen udtrykker det lokkende, dragende, kaldende,
der tales om i Verset. „Grækenland“ og „Kongens Øre er
mæt af Tale“ er fra samme Tid, ligeledes „Livsranken bug
ter fyldig sig og frodig“, som er skrevet til en Vens Bryllup
i Begyndelsen af 1873. Nu begyndte han ogsaa at læse sine
Digte for sine litterære Venner, endogsaa før „Mogens“ var
offentliggjort, hidtil havde det kun været nogle faa Barn
doms- og Ungdomsvenner, der havde stiftet Bekendtskab
med hans litterære Produktioner. Det hændte paa denne Tid
ikke saa sjældent, at Jacobsen, naar han ud paa Natten fulg
tes hjem fra Studenterforeningen eller en Kafé meden Kam
merat, fortalte, at han digtede, og ofte indbød han Kammera
ten til at gaa med hjem i Studiestræde for at høre hans digte
riske Frembringelser. En saadan Aften var det, at han læste
„En Arabesk“ for Edvard Brandes; i Dr. Brandes’ Fortale
til de J. P. Jacobsenske Breve, han har udgivet, fortæller
han meget malende, hvorledes han selv laa paa en Sofa og
var temmelig søvnig og uoplagt til at høre paa VennensVers,
medens Jacobsen ivrigt ledte et Manuskript frem og ængste
lig, med usikker Stemme begyndte at læse: „Har du faret
vild i dunkle Skove?“ Men alt som han læste, blev Stemmen
sikrere og smukkere og Edvard Brandes mere og mere op
mærksom. Under Læsningen havde Brandes rejst sig op i
Sofaen, og da Jacobsen var færdig, udbrød Vennen i største
Forbauselse: „Men du er jo Digter!“ hvortil Jacobsen sva
rede: „Ja, det ved jeg nok, og det har jeg altid vidst.“ Med