![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0152.jpg)
149
Petersen og daværende kgl. Fuldmægtig, senere Departementschef
i Indenrigsministeriet: H. S. A. Vedel. De 7 af Folketinget valgte
Medlemmer var: Stabslæge PI. Rørdam, Raadmand G. Phillipsen,
Gaardejer, Direktør Moestrup, Højesteretssagfører Svend Høgsbro,
Gaardejer M. Larsen, Borgmester J. Jensen og Direktør Neergaard;
af Landstinget blev valgt: Konsul Hey, Lærer S. Jensen, Gaardejer
Nordby, Etatsraad Pagh, Gaardejer J. Rasmussen, Landvæsens
kommissær J. C. Sørensen og Gaardejer Vestergaard-Gjøttrup.
Jeg var altsaa ikke Medlem af Kommissionen fra dens Begyn
delse, men først da Svend Høgsbro, der var valgt af Venstre, ned-
lagde sit Hverv som Medlem af Kommissionen, da han i Januar
1905 blev udnævnt som Trafikminister i Ministeriet I. C. Christen
sen; men Udvalgets Arbejde var paa dette Tidspunkt ikke saa langt
fremskreden, saa det for mig krævede noget større Arbejde at
komme ind i det. Det var en særdeles interessant Virksomhed at
sidde i denne Kommission. Efterhaanden som vi fik Oplysninger
ind om, hvordan Folkeforsikringen var ordnet i andre Lande, kræ
vedes der af Medlemmerne et ikke ringe Arbejde for at komme ind
i det store Materiale, som opdyngede sig paa ens Bord. Men for
en Mand, der var socialt interesseret, og som, igennem sin kom
munale Virksomhed, var kendt med Forholdene, navnlig i Land
distrikterne, var det et lønnende Arbejde. Ikke mindst Forsikrings
ordningen af 1889 i Tyskland var af stor Interesse og dannede i det
hele taget i ikke ringe Grad Grundlaget for Kommissionsflertallets
endelige Indstilling.
For mit Vedkommende blev Arbejdet i Kommissionen Anledningen
til en Mængde Foredrag rundt om i Landet. Det var mit Indtryk,
at der baade i Byerne og paa Landet var stor Forstaaelse af Ønske
ligheden af Indførelsen af den »tvungne Folkeforsikring«, som
efterhaanden blev det mest brugte Navn for Indførelse af almindelig
Invaliditets- og Alderdomsforsikring. Navnlig ved de Møder, jeg
havde Lejlighed til at holde paa Landet, og hvor ikke mindst Sogne
rådsmedlemmer mødte op, var det for mig en Tilfredsstillelse at
begynde min Udvikling af det Offentliges Forsorg for Trængende
med at gøre opmærksom paa, at Begyndelsen til Indførelse af det
Offentliges Forsorg for de Trængende blev gjort med den kongelige
Anordning af 5. Juli 1803. Jeg kunde i saa Henseende henvise til
det udførlige Protokollat, der i Sogneraadets Arkiv for Sønderup-
Suldrup Pastorat er indført om det første Møde, som Fattigudvalget