![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0155.jpg)
152
Moestrup, P. Nielsen, Nordby, Philipsen, Sandbæk, Sonne, Vedel og
Westergaard. Naar man nu, næsten 30 Aar efter, læser, hvad de
nævnte 12 Medlemmer bl. a. skrev i Betænkningen, maa man vist
nok sige, at Udviklingen i denne Menneskealder har givet det nævnte
Flertal Ret i sin Antagelse: »at en Lovgivning, der hjemler Adgang
til Understøttelse af det Offentlige endogsaa uden Tab af borger
lige Rettigheder, selv om den paagældende ikke ved økonomiske
Ofre selv har bidraget til at sikre sig Hjælp, let kan virke demora
liserende paa Befolkningen, idet en saadan Ordning slapper Viljen
til at hjælpe sig selv og svækker den personlige Ansvarsfølelse.«
Men ogsaa den økonomiske Side af Sagen spillede ret naturligt
en Rolle for det nævnte Flertal. Allerede i Rigsdagssamlingen
1901—02 skete der Henvendelse til Lovgivningsmagten fra »De
samvirkende Sogneraadsforeninger i Danmark« om, under Hensyn
til de stigende Beløb til Alderdomsunderstøttelse, at tage op til
Overvejelse en Ordning hvilende paa Forsikring, og det er Fler-
tallets Opfattelse, at »en blot Udvidelse af vor Forsørgelseslovgiv
ning vil betyde en stærkt stigende yderligere Forøgelse af den i For
vejen tunge Byrde, der hviler paa Stat og Kommune, samtidig med
at de paagældende ville være henviste til at nøjes med en mindre
Understøttelse end den, de vilde kunne faa ved gennem egne Bidrag
at sikre sig en bestemt aarlig Invaliditetsrente og — for saa vidt
Vedkommende er trængende — et bestemt Minimumstilskud af det
Offentlige.«
Var end Flertallet i Kommissionen enige om Forsikringsprincip
pets Gennemførelse, var de dog ikke enige med Hensyn til, hvordan
dette Princip skulde udføres i det praktiske Liv. Et Flertal indenfor
Flertallet mente, at man helt ud skulde gennemføre »Andelstanken«
saaledes, at alle betalte lige meget, og alle fik en lige stor Invalidi
tets- og Alderdomspension. Dette var ganske vist imod Forsikrings
teknikernes Opfattelse. De havde udregnet, hvilket naturligvis er
rigtigt, at Kvinder lever længere end Mænd, og holdt derfor paa,
at hvis Kvinder kun betalte samme Præmie som Mænd, skulde Pen
sionen til Kvinder være mindre end Pensionen til Mænd. Selvfølge
lig burde der aabnes Adgang til ved »frivillig« Indbetaling af Præ
mier at sikre sig en højere Pension ved indtrædende Invaliditet saa-
vel som ved Opnaaelsen af den Alder, der berettigede til den aarlige
Pensions Udbetaling. I disse Tilfælde vilde der selvfølgelig for hver
Enkelt af dem, der havde indbetalt frivillige Præmier, være at fore