![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0059.jpg)
56
var i de fleste ældre Kreditforeninger — kunde bæres af Re*
serverne, var i og for sig kun et Udtryk for, at Fordelen ved
Konverteringen ikke straks kunde blive fuldt effektiv. Men den
føltes alligevel som en
Forfordeling a f Foreningens ældre Med=
lemmer,
der var indtraadt under mindre gunstige Forhold paa
Pengemarkedet, og under Hensyn hertil fremkom i Folketinget
i Rigsdagssamlingen 1889—90 et privat indbragt Lovforslag,
gaaende ud paa, at Staten skulde dække Husmandskreditfor*
eningernes Konverteringsgæld, der for Østifternes Vedkommende
udgjorde 181.232 Kr. Dette Forslag, som ikke Bestyrelserne,
men Interessenter i den jyske Forening havde staaet Fadder til,
fremmedes ikke, skønt Tanken mødte megen Sympati i Folke*
tinget. Men Aaret efter indbragte
Jens Busk
et mindre vidt*
gaaende Forslag i samme Retning, og selvom det heller ikke
blev til Lov, fik Forhandlingerne om Sagen alligevel deres Be*
tydning, idet de resulterede i, at Foreningerne opnaaede andre
Lempelser. Det af Folketinget nedsatte Udvalg udarbejdede
nemlig et helt nyt Lovforslag, som kort udtrykt gik ud paa
følgende: 1. Betalingen for
Skøde= og Pantebogsattester
til Brug
ved Berigtigelsen af Laan i Husmandskreditforeningerne ned*
sættes fra 3 Kr. 90 Øre til 80 Øre incl. Stempel, 2. Den af
Indenrigsministeren udnævnte Revisor lønnes af Statskassen,
3. Til delvis Dækning af Konverteringsomkostningerne yder
Statskassen Foreningerne et Tilskud paa tilsammen 300.000 Kr.
Dette Lovforslag naaede ikke til Behandling inden Rigsdags*
samlingens Slutning, men fremsattes i 1891—92 af Jens Busk i
Folketinget, der vedtog det trods Indsigelse fra Indenrigsmini*
steren mod Punkt 3. I Landstinget stemtes Konverteringstil*
skuddet ud af Lovforslaget, idet Flertallet gjorde gældende, at
der ikke var Grund for Staten til at træde til her, hvor Inter*
essenterne ikke havde lidt noget Tab, men tværtimod opnaaet
en Fordel. Men iøvrigt gik man med til Forslaget, dog med
den Tilføjelse, at Staten kun skulde overtage Lønningen af den
ene Revisor under Forudsætning af, at det ved Statuttillæg fast*
sattes, at Indenrigsministeren skulde godkende Valget af den