![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0296.jpg)
26 * 3
thæus’ Kirke og endelig Præsternes Kirke. — Naar jeg hidti
ikke har nævnet St. Marias Kirkesal, er det, fordi denne ikke
er bestemt til at blive Sognekirke, men blot til at forberede
Opførelsen af Kirkerne i Istedgade og paa Vesterbros Torv ved
at samle Menighedskredse, som kunne virke for og siden faa
Hjemsted i disse Kirker, hvorefter det saa er Meningen, at St.
Marias Kirkesal skulde ophøre som Kirkelokale og blive et Slags
Menighedshus for Vesterbro.
De ville af det her udviklede se, at
et mægtigt Arbejde
er
i Gang, og at man fra forskellige Sider mødes om at komme
Vesterbro, som ikke kan hjælpe sig selv, til Hjælp, — og at
lykkes det at gennemføre denne Plan, saa vil derved det hidtil
saa kirkefattige Vesterbro have faaet en god kirkelig Udstyring.
De ville tillige se, at hvad der paatænkes, er
ikke hvad der
almindelig forslaas ved Smaakirker.
De ville vel blive mindre
end man almindelig hyggede tidligere, dog ikke saa smaa endda;
og er det saa, at vi i de store Kirker fornemme: her er løftende
at være! have vi saa ikke ogsaa fornummet, at der netop i de
mindre Kirker kan være noget, der stemmer Sjælen til et! her
er godt at være! De ville vel blive tarveligere end de ældre
Kirker, men derfor dog ikke tarvelige Kirker, ikke Jernkirker
o. lign., tværtimod haaber man, at det skal blive virkelig stil
fulde Bygninger, fraregnet Gethsemanekirken, som man dog ogsaa
tænker at forskønne. De ville vel for en Del komme til at ligge
ikke frit, men i Gadelinjen, dog dette kan ogsaa gøres kønt,
blandt andet ville de, som have været i Rom, vide, at flere af
-dens prægtigste Kirker ligge i Gadelinjen. Og fremfor alt skulle
vi jo huske paa, at det her gælder noget vigtigere end blot
Skønhedshensyn. Men endelig ville de se, at her er Tale om
en Sag, som kræver store Midler, store Bidrag, store Ofre.
Derfor, naar her tales om Kirkesagens Stilling i Øjeblikket, saa
skal her ogsaa tales om
Kirkesagens Stilling i dig.
Der er som bekendt noget, som hedder Egoisme, Egenkær
lighed, og som har sit klassiske Udtryk i Kains Ord: Mon jeg
være min Broders Vogter? Dertil kende \ i alle, men vi e
■ogsaa, at det er noget, vi hør bekæmpe, isæi hos os sel \ . Mt n
Egoismen vil gerne tage en kristelig Forklædning paa; saa siger
‘den: Jeg har nok med at tænke paa min egen Sjæls Salig
Ja, der kan være Tider i vort Liv, hvori dette alene optager