![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0048.jpg)
43
Buegangene, men ogsaa selve Ruinerne øvede stærk
Tiltrækning, ligesaavel som den store Kasse, der laa
bagved Ministerialbygningen, og som rummede »Det
kgl. Bibliotek«s mægtige Bogsamling. Der var garn
ske vist ikke noget mærkeligt ved selve Bygningen;
men -min Fader havde fortalt mig, at man én Gang,
det var flere Aar tilbage, havde troet, at det spøgede
om Natten i det gamle skumle Hus. Flere Gange
havde Folk ved Midnatstide set et flakkende Skær
lyse frem gennem Vinduerne i den ene Fløj; og ende*
lig paastod et Par Nattevandrere, at de saagar havde
observeret en mærkelig Skikkelse, indhyllet i en Bjør*
nevams, som gled forbi og forsvandt bag Reolerne.
Historierne gik saa vidt, at man til Slut indenfor
Bibliotekets Personale bestemte sig til at under*
søge Sagen. En Nat overraskede man »Spøgelset« —
og fandt en gammel Særling, der havde Ansættelse
paa Biblioteket. Ofte gad Manden ikke gaa hjem
om Eftermiddagen, og han overnattede da, indsvøbt
i en Bjørneskindspels, i en gammel Lænestol mellem
Bogskabene. Men hans Søvn maa have været urolig,
siden han en Gang imellem-maatte foretage de Rund*
ture med et tændt Lys i Haanden, der foraarsagede
hans Opdagelse.
Som tidligere fremdraget havde min Fader en
lang Arbejdsdag; men han var alligevel om Aftenen
selskabelig anlagt. Han saa’ meget gerne Gæster i
Hjemmet, og mine Forældre var ogsaa meget ude
hos Slægt og Venner.
I mine første Drengeaar omgikkes min Fader Kol*