![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0035.jpg)
GENOPBYGNINGEN AF KØBENHAVN EFTER BRANDEN I
1728
33
trykte kilder har kun kunnet yde en vis hjælp i denne forbindelse.
Fejlene i kildematerialet skyldes dels almindelige skriverfejl, men er
desuden i stort omfang forårsaget af de mange ændringer i matrik
lerne. Der foregik i hundredvis af opsplitninger og sammenlæg
ninger af matrikler i tiden mellem de generelle matrikuleringer i 1689
og 1756, og det har tilsyneladende voldt embedsmændene besvær at
holde rede på dem. De faste holdepunkter i denne undersøgelse er
1728- og 1729-fortegnelserne, der er baseret på 1689-matrikuleringen
og den generale opmåling 1755, der indfører den nye matrikulering
(kaldet 1 756-matrikuleringen). Imellem disse to matrikuleringer er
der mange usikre stedsangivelser i kilderne som følge af tvetydige ma
trikelangivelser, og det har været nødvendigt i udstrakt grad at be
nytte navnestoffet i skattemandtal og brandforsikringens policeforteg
nelse til etablering af sammenhæng mellem en forsikringspolice eller
andre oplysninger om det enkelte hus og en matrikel.
En kilde, der kunne være benyttet i denne forbindelse, er skøde-
og panteprotokollerne. De kunne have givet visse supplerende oplys
ninger i nogle tilfælde, men de ville ikke have givet nogen systematisk
forbedring af undersøgelsen. De er derfor ikke benyttet i denne sam
menhæng, men kun til belysning af finansieringsproblematikken.
Udover de her omtalte kilder er der benyttet en del mindre betyd
ningsfulde. De omtales i det følgende på de steder, hvor de benyttes,
ligesom der - hvor det er nødvendigt - sker en uddybning af den
oversigtsmæssige beskrivelse af kilderne, der er givet ovenfor.
C.
BRANDOMRÅDET
Den værste brand i Københavns historie brød ud den 20. oktober
1728 om aftenen. Først 3 dage senere var ilden under kontrol. Da
var størstedelen af det gamle København - d.v.s. området indenfor
de middelalderlige volde - brændt. På et tidspunkt under branden
var der fare for, at ilden skulle brede sig over Gothersgade til Ny-
København, og man begyndte at nedrive et par huse på Gothersgades
nordlige side;1 det blev dog ved truslen, den nye bydel blev skånet.
Selve brandens forløb skal ikke beskrives nærmere her.2 Den lære,
man uddrog af den, var bl.a., at brandvæsenet - skønt det var blevet
moderniseret i årene op til 1728 - var utilstrækkeligt. Desuden ret
tedes der i tiden efter branden kraftige angreb på myndighederne,