![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0069.jpg)
62
Enspændere, om hvilke det imidlertid siges, at de mange Gange
rejste efter deres Magelighed, saa de ofte kom for sildig.
Virksomme Regler for nogen egentlig Personbefordring ved
Vognmænd efter Christian d. 4des Forordning kunde der næppe
være Tale om. Thi endnu paa denne Konges Tid var det sik
kert en nævneværdig Begivenhed, naar man pr. Vogn befordredes
milevidt bort. Befordringen skete da som Regel ved egne eller
ved laante Kjøretøjer og ikke ved Vognmænd for Betaling. Hoved
vægten lagdes paa Posternes Befordring, og Postvæsenets Historie
falder saaledes, hvad Befordringerne angaar, meget sammen med
Vognmændenes.
Det skal derhos anføres, at den opblomstrende Handel uden
Tvivl har haft en ikke ringe Indflydelse paa Befordringsvæsenets
Udvikling. I Forordningen af 1624 bestemmes saaledes, at Be
styrelsen af Post- og Befordringsvæsenet sker ved 4 Kjøbmænd,
valgte af Kjøbenhavns Borgmester og Raad, én af hvert af de
daværende Handelskompagnier, det islandske, det ostindiske,
Klædekompagniet og Silkekompagniet, og denne Bestyrelse fast
satte Afgangs- og Befordringstiderne. Ruterne vare:
Kjøbenhavn—Hamborg over Middelfart, Kolding og Itzehoe.
Kjøbenhavn—Nakskov over Kjøge, Tryggevælde, Næstved, Vor
dingborg, Nykjøbing og Maribo.
Kjøbenhavn—Kristianopel over Malmø, Lund, Kristiansstad, Søl-
vesborg og Ronneby.
Kjøbenhavn—Warberg over Helsingør, Laholm, Halmstad og Fal-
kenberg.
Kjøbenhavn—Helsingør.
Kjøbenhavn—Kallundborg over Roskilde og Holbæk.
Kolding—Aalborg over Nørresnede og Viborg.
Kolding— Randers over Vejle, Horsens, Skanderborg og Aarhus.
Kolding—Ribe over Foldingbro.
Posternes Fremføring fra Sted til Sted skete da først ved
Bønderne for en nærmere fastsat billig Betaling, men da denne
Ordning sandsynlig har haft sine Vanskeligheder, er den senere
sket ved Aftaler med de paa de forskjellige Stationer boende
Vognmænd eller med de i Byerne efterhaanden oprettede Vogn-
mandslaug, samt ved dertil særligt beskikkede Postbude, hvem
det ved Forordningen udtrykkeligt var forbudt at overlade Posten