![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0041.jpg)
VOR FRUE K IRKES REL IKV IER
3 9
relikvier indeholdt billedet en tand af St. Lucius, noget af hans pallium
og af den skjorte, han bar under sit martyrium.
Treenighedsbilledet hørte måske til det udstyr, som Anna, Peder
Andersens datter, og hendes søn Jep Clausen —den senere borgmester
i København - havde forsynet det af slægten Lunge oprettede Trinita-
tiskapel og alter med, hvorefter to kardinaler i 1468 tildelte 100 dages
aflad til kapellets besøgende på trinitatis søndag, i påsken, Marie him
melfart (15 /8 ), ærkeenglen St. Mikaels dag (29/9) og på kirkens ind
vielsesfest (søndag efter trinitatis).18
Mens en forbindelse mellem de relikviegemmer, der har form som
helgenbilleder, og de altre, der er indviet til de samme helgener, må
anses for nærliggende, er det uvist, om der i øvrigt er nogen sammen
hæng mellem kirkens relikvieskat og dens ca.
50
altre. Flertallet af disse
fremtræder først i kilderne i løbet af det 15. årh., og om adskillige af
dem ved vi, at de er grundlagt efter
1450.
Som allerede omtalt kan
»det nye treenighedsbillede« måske have forbindelse med trinitatis-al-
ter, der i alt fald kendes fra
1424.
Foruden Vilhelm-, Birgitte- og Olav-
relikvier indeholdt det bl. a. en del »rejseminder« fra det hellige land
- sandsynligvis overført fra et ældre relikviegemme. Med billede menes
på gammeldansk en friskulptur, oftest buste eller statue, eller et relief;
malede billeder kaldtes tavler, for begge slags billeder synes en anbrin
gelse på navnehelgenens alter rimelig. Det samme må gælde de reli-
kviarer af bægerform eller som et hus, men med et helgenbillede an
bragt på toppen.
Den foregående gennemgang af en del af relikviegemmernes ind
hold viser dets brogede mangfoldighed. A f nordiske helgener forekom
mer udover de tidligere nævnte af St. Olav og Knud hertug relikvier af
St. Birgitta, bl. a. et stykke af det bord, hun døde på i sit hus i Rom
1373. Hun blev kanoniseret 139 1, efter at hun i mellemtiden var ble
vet gravsat i sin klosterkirke i Vadstena; hun er »yngst« blandt de i
København forekommende helgener. »Af jomfruen St. Ingerds grav«
må referere til Ingrid fra Östergötland - i øvrigt af samme slægt som
den hellige Birgitta. Hun grundlagde det første dominikanernonne
kloster i Sverige og døde som abbedisse i Skeninge 128 2 .19 Den nor
ske St. Sunniva og hendes følge, Bergens skytshelgen, træffes kun spo
radisk uden for Norge, men indføres mod slutningen af det 15. årh. i
den finske helgenkalender. I relikviefortegnelsen fra Uppsala 1344