![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0278.jpg)
278
Skandalepressen i Kjøbenhavn i ældre Tid
livets Skandale, men der fandtes ogsaa noget deri, som gjorde
sin Nytte, for saa vidt soin det gik ud paa at paatale forskjel
lige stedfindende Uordener, paavise Mangler ved Politiforan
staltninger her i Hovedstaden, angive Lovovertrædelser o. desl.
At denne Virksomhed, hvis Fortjeneste ikke skal benægles,
hørte med lil disse Blades Omraade, havde sin Grund deri, at
de, paa enkelte Undtagelser nær, havde deres Forbillede i
„Politivennen", med hvilken de ogsaa aabnede en Art Kon
kurrence. Imidlertid vilde det være en stor Urel al sammen
ligne „Politivennen4* med saadanne Blade som f. Ex. „Ha
ketten", „Raketten med Stjerner**, „Borgerbladet**, „Lynstraa-
len“, „Skærsilden** o. s. v. Da „Politivennen**, skjønl kun ud
kommende en Gang om Ugen i et Oktavformat, der i Hen
seende til Stofmængde næppe fyldte saa meget som el Par
Spalter i Nutidens større Dagblade, blev meget læst og over
hoved var stærkt bemærket, saa vil en lille Skitse af dens
Oprindelse, Virksomhed og Endeligt næppe være overflødig.
„Politivennen** blev i Aaret 1798 paabegyndt af „Dagen's
daværende Udgiver og Redaktør, K. II. Seid el i
11
. 1 en Ind
ledning, der maa betragtes som et Program for Bladets Virk
somhed, anførte Udgiveren, al „i Bladel skulde Undersøgelser
af det Rette og Sande i almindelige og enkelte Politianliggen
der, Underretning
0111
Fremmedes Indretninger, Forslag lil
Forbedringer, Angivelse af Politisynder m.
111
. (af Politiets
Mænd og imod Politi) i Kjøbenhavn forenes med Efterretnin
ger
0111
Politiets Forbedringer og Mangler i Provindserne**.
Det kan heraf skjønnes, at „Politivennen“ egenlig var el Op
positionsblad, skjønl af en ganske anden Natur en Nutidens,
der ikke bryde sig om manglende Rendestensbrædder, om
„Urin og Dræk paa Gaderne**, men deslo mere have gjort
sig lil Formaål at se Regeringen efter i Sømmene. Ogsaa Seide-
lin beraabte sig i Programmel til sit nye Blad paa en „vox-
ende Almenaand**, en Frase, der er i stærk Kurs endnu. Var
nogen i Stand til at redigere et Blad af den antydede Tendens,
saa var det Iv. II. Seidelin. Ilan førte en megel hvas Pen,
var i Besiddelse af en vis tirrende Satire, som gjorde ham
frygtet, og manglede desuden ikke Kundskaber. Som Udgiver
af „Dagen“ hævede han dette Blad til et anset Organ, han kom
flere Gange i Strid med Trykkefrihedsanordningen af 27. Sep
tember 1799, idømtes Mulkt og sattes tilsidst under Gensur.
Da Seidelin begyndte sin literære Løbebane, var han Bog
trykker, men ogsaa Kommandersergent i det borgerlige Infan
teri, og den sidstnævnte Stilling fandt han saa værdig og be