![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0079.jpg)
75
Paa et Komitémøde den 12. April 1928 forelaa Meddelelse
fra Staten om
fortsat
Støtte til Opførelse.
Byggeriet gik nu sin rolige Gang, Kryptens Mure blev færdige,
og Kirkeskibet med en Sokkel a f Granit skænket a f bornholmske
Borgere voksede fra Dag til Dag, da meldtes det i Slutningen af
1930 , at Arkitekt Klint var bleven indlagt paa Hospitalet, og
den 1. December døde Kirkens Bygmester 7772 Aar gammel. —
Indvielsesdagen havde
N. V. Dorph
i „Berlingske Tidende“
skrevet:
„Kære P. V. Jensen-Klint.
Dagen er Deres med Rette!
Vi staar ved det første Stands paa Vejen mod det endelige
Maal i den færdige Grundtvigs Kirke — og kan se os tilbage —
Ja, Kirken ligger der jo allerede — om end kun Taarnkirken.
— Det maa være Dem en bitter-sød Glæde — men dog en Glæde
at se dette Bygværk, vistnok det mest afgørende Stykke af den
hele Kirke, omgiven a f sin By (der ogsaa er Deres By) — ind
viet til Brug for sin Menighed og rejsende sin skønne Murmasse
som et Vartegn over den ganske Egn — Ja, der ligger den —
saa prud og grand — og varsler om den Borg, som engang skal
rejse sig . . . .
Kære Jensen-Klint, jeg er bedrøvet over ikke idag at kunne
trykke Deres Haand og ønske Dem til Lykke. Men i Tankerne
v il jeg mindes de mange trælsomme Aar (der dog var saa fulde
a f G læde), da Indsamlingsarbejdet gik sin Gang, og Sten paa
Sten blev lagt til den Kirke, der nu engang havde vort Hjerte,
og som synes os paa saa mærkelig Maade at levendegøre netop
den grundtvigske Salmetone, dens Orgelbrus og kærnedanske
Fynd. Deres Værk er ikke blot Stenenes Kød og Blod, men ogsaa
Aandens levende Vidnesbyrd.