![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0091.jpg)
Decorum og commodité
89
Hvor bekvem i dag fortrinsvis forbindes med noget, der ikke volder an
strengelse eller ubehag - lidt å la komfort - blev det bekvemme i 1700-årene
primært brugt om noget, der var passende og tjenligt, eller personer, som
var duelige og skikket til at udrette noget.98Personer, der var bekvemme, be
kvemmede sig, det vil sige indrettede sig i overensstemmelse med det sømme
lige.99 Disse forhold omkring det bekvemmes begrebshistorie synes at godt
gøre, at decorum og commoditet var tæt forbundne begreber i 1700-årene,
og at den dualisme, som vi i dag er tilbøjelige til at se i forholdet mellem disse
størrelser, er fremkommet ved en proces, der tog sin begyndelse i rokokoens
glansperiode i midten af 1700-tallet. Det bekvemme og velanstændigheden
var nærmest hinandens forudsætninger og begge nødvendige i aristokratens
bolig.
I rokokoen blev det populært lidt uden for byen at opføre en type af lyst
steder
maisons desplaisance
, hvor der ikke var paradelejligheder. I stueetagen
fandt man de selskabelige rum, i overetagen havde herskaberne deres per
sonlige rum, der rykkede tæt på hinanden. De store monumentale trapper
forsvandt.100 Her blev det bekvemme forbundet med det fornøjelige og ny
delsen. Vejen fra rokokoens
maisons des plaisance
til den komfortable bolig
form med dens gnidningsløse behag synes kort. Flirten med nye, rekreative
værensformer peger fremad mod den følgende tidsalder, dens boligform og
dens mentalitet.