![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0153.jpg)
145
i Færd med at overvinde hans rigoristiske
Skrupler. Efter at han havde betragtet Resul
tatet af Prøven og purret sig i Haaret et Par
Gange, vendte han sig om og sagde — næsten
i en undskyldende Tone — „Ja, det Numer,
De sku lde have haft, det kan jeg ikke skaffe
Dem, men paa Grund af Deres, ved Antagelses-
Prøven, for Dagen lagte ualmindelige tilfreds
stillende Forberedelse, tror jeg at kunne for
svare, at jeg — uagtet alle tre Klasser til
sammen allerede har det lovbefalede Antal
Elever — undtagelsesvis antager Dem som
Elev udenfor Nummer i yngste Klasse.“
Og med den Besked ilede jeg jublende ned
i Spisestuen, hvor de andre nys antagne Elever
var samlede. Jeg indbildte mig, at jeg nu var
blevet forfremmet til en meget højere Rang
klasse, end den jeg havde tilhørt som Provstens
Faktotum, og anede mindst, at jeg kun var i
Færd med at erhverve mig en Titel, som jeg
senere skulde faa saa lidt Glæde af, og have
saa svært ved at blive kvit.
Det var et temmelig broget Selskab, hvori
jeg nu indtraadte. Flertallet af mine Kamme
rater var Bondesønner med meget stærk Hu
kommelse og tildels skarp om end uøvet Tænke-
10