![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0065.jpg)
TILSLØRENDEBEGREP
Uttrykket «mer læring» suppleres med
«tidlig innsats». Og hvem vil ikke drive
med det? Problemet er at politikere bru-
ker begrepet «tidlig innsats» i minst tre
ulike betydninger.
«Tidlig innsats» brukes nå både om
kompensatoriske tiltak for noen barn,
dernest om tiltak for å fremme likever-
dige livsvilkår og sosial utjevning og
– til sist – om generelle tiltak for å øke
læringsinnsatsen i barnehagen. Selvsagt
henger disse faktorene sammen, men
det er tross alt forskjell på å skreddersy
et språkopplegg til en bestemt treåring
og å endre femårstilbudet i barnehage-
sektoren til mer skolepreget innhold og
«flere byer i Belgia- læring».
Vi vet det er nær sammenheng mel-
lom læringsutbytte og sosioøkonomiske
vilkår. Politisk innsats slik at foreldre
med dårlig økonomi også kan la sin
femåring gå i barnehage, kan være et
alternativ og en mer målrettet tidlig
innsats enn å øke læringstrykket i bar-
nehagen generelt.
STADIGMERSKOLEPREG
Det er forsket grundig på hvordan fem-
åringer lærer best, men det er i Norge
forsket lite på organisering og innhold i
femårstilbudet. En viktig kilde er likevel
kartleggingenRambøll gjorde i 2010 som
grunnlag for NOU 2010/8
Med forsker-
trang og lekelyst
. Så er spørsmålet om
ikke innholdet i den såkalte førskole-
treningen også har endret seg etter dette.
Har politikeres forventninger om
«mer læring» og et tettere samarbeid
med skolen allerede gjort femårstilbudet
enda mer skolepreget de siste årene?
Kanskje det skjer «mer læring» nå enn
for bare få år siden?Undertegnede, som
har like stor kjennskap til barnehage
som skole, er ikke i tvil omdet. Det som
for noen år siden varmål, arbeidsmåter
og innhold på de laveste trinnene i sko-
len, preger nå opplegget for de eldste i
barnehagen. Barnehagen ermer opptatt
av barns kompetanse og prestasjoner.
Kanskje sektoren i større grad burde fått
fram at den allerede har beveget seg i
retning av en utdanningsbarnehage?
BARNDOMSOMMELLOMSTEG
Det store spørsmålet er hva vi ønsker
barn skal bruke barndommen til.
Debatten om «mer læring» avdekker
at det foregår en ideologisk kamp om
barndom og barnehage. Når barne-
hagen i stadig sterkere grad begrunnes ut
fra å være et effektivt virkemiddel for å
støtte framtidig utdannings-, arbeids- og
næringsliv, reduseres barndommen til
en overgangsperiode (Näsman 1995).
Barndommen oppfattes somen forbigå-
ende tilstand på vei mot målet; en fullt
utviklet voksen.
Dermed blir femårsalderen et slags
forstadiumtil videre skolegang og fram-
tidig voksenliv. Og et forstadium er noe
somkan effektiviseres, slik at innsatsen
mestmulig kan rettesmot det somkom-
mer etterpå, det som virkelig gjelder.
Noen peker på at barnet og bruk av
barndommendermed er satt i systemets
tjeneste. Anerkjente forskere og teoreti-
kere (somGopnik2009 og Sommer 2014)
advarermot enøkende pedagogisering av
barns liv og hverdag, hvor mangfoldige
opplevelser erstattes av forventninger
om prestasjon. De advarer mot å for-
trenge den frie, spontane leken til fordel
formålrettede, voksenstyrte aktiviteter.
Et for stort læringstrykk og for stor vekt-
legging av akademisk suksess fører til
bekymringer hos en del barn.
Stadig flere forskere er urolige fordi
lek verken anerkjennes eller respekter-
es i visse miljøer. Manglende innsikt og
forståelse gjør at leken oppfattes som lite
produktiv og nyttig. Effektiviseringen av
barndommen viser seg også ved at fem-
åringen bombarderesmed vurderinger.
Femårsalderen er blitt en intens kartleg-
gings- og diagnostiseringsperiode.
«SAME SHIT, NEWWRAPPING»
De politiske argumentene rundt «mer
læring», rundt innføring av resultatmål
og rundt senket skolestart, er ikke nye.
De minner sterkt om innspill i debatten
før seksårsreformen i 1997. Til grunn for
seksårsreformenvar tosentraleargumen-
ter. Det ene var at senket skolestart (og
dermed tidligere innsats) ville føre til økt
kunnskap og kompetanse i skolen. Det
andreargumentet varat tidlig innsatsville
redusere sosiale forskjeller. Nå viste det
seg etter hvert at disse effektene uteble.
Tvert om ga senket skolestart redu-
serte prestasjoner og økte sosiale for-
skjeller. Er det da sikkert at «mer læring»
i barnehagen vil føre til økte prestasjoner
og reduserte sosiale forskjeller i denne
omgang? Holder argumentene? Nei,
mener PederHaug (Første steg 2/2014).
LITENEFFEKT
De langsiktige konsekvensene både for
hvert enkelt barn og for utdannings-
systemet er både omdiskuterte og usikre.
Mens særlig ett norsk forskningsmiljø til
Foto: fotolia.com/wip-studio
første steg nr
2
|
2015
|
65