![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0056.jpg)
54
působící v třetích zemích, dopravci přepravující občany třetích zemí do prostoru EU
a zejména také orgány třetích zemí, které na základě mezinárodních smluv převzaly
konkrétní povinnosti.
Tento trend však nečiní fyzické střežení vnějších hranic bezpředmětným. Již prv-
ní odstavec preambule nařízení 2007/2004
15
zdůrazňuje nutnost jednotné a vysoké
úrovně kontroly a ostrahy hranic. Čtvrtý odstavec preambule nařízení 2007/2004 dále
potvrzuje, že za tuto kontrolu a ostrahu odpovídají členské státy. V tomto ohledu
bylo zřízení FRONTEXu koncipováno jako společný nástroj na koordinaci činnos-
tí členských států při provádění kontrolních opatření. Dalším cílem FRONTEXu je
poskytování pomoci členským státům při provádění tzv. „operativních stránek řízení
vnějších hranic“, a to včetně navracení občanů třetích zemí nelegálně pobývajících
v členských státech.
16
Vzhledem k tomu, že FRONTEX byl vytvořen za účelem zpevnění hranic, působí
jako kuriozita odst. 28 preambule nařízení, podle něhož existuje mezi Španělskem
a Velkou Británií spor o vymezení hranic Gibraltaru. Nařízení, které vychází z principu
maximální ostrahy hranic, bere tedy na vědomí, že mezi samotnými členskými státy
EU nejsou hranice oboustranně jednotně vyměřeny.
Rada opírala nařízení 2007/2004 o čl. 62 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského
společenství. Toto ustanovení bylo předchůdcem nynějšího čl. 77 odst. 2 SFEU a zmoc-
ňovalo Radu k přijímání pravidel a postupů týkajících se provádění kontrol osob na vněj-
ších hranicích. Před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost byla role Evropského par-
lamentu omezena na odevzdání stanoviska (postup konzultace). Další oporu našla Rada
v čl. 66 SES (nyní čl. 74 SFEU), podle něhož měla Rada přijmout opatření k zajištění
spolupráce mezi složkami příslušných orgánů členských států v oblasti migrační, azylové
a vízové politiky.
17
Z hlediska celkové koncepce nařízení 2007/2004 nemůže být spor-
né, že FRONTEX je nástrojem společné migrační politiky EU.
. Vznik FRONTEXu a jeho aktuální význam
Na začátku cesty vedoucí ke společné koncepci ostrahy vnějších hranic stojí schen-
genský systém. V návaznosti na Schengenskou dohodu z roku 1985 a Schengenskou
prováděcí úmluvu z roku 1990 vznikl model odstranění kontrol na vnitřních hranic,
vytvoření společného vízového systému a posílení vnějších hranic, který zahrnoval také
úpravu jednotných standardů při provádění kontrol na vnějších hranicích. Konkrétně
to byl čl. 6 Schengenské prováděcí úmluvy, který jako cíl stanovil jednotné zásady kon-
trol osob. Tyto kontroly měly zahrnout nejen prověření cestovních dokladů, ale také
15
Nařízení Rady 2007/2004/ES ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní
spolupráce na vnějších hranicích členských států EU.
16
Srov. pátý odstavec preambule nařízení 2007/2004.
17
Lze dodat, že právní základ nařízení 2007/2004 byl napadnut žalobou na neplatnost ze strany Velké
Británie, která se na hlasování nepodílela. Soudní dvůr EU ve věci C-77/05 však potvrdil, že nařízení je
součástí schengenského acquis, a proto bylo vyloučení Velké Británie oprávněné.