![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0149.jpg)
147
X. OSOBNÍ VÝKON PRÁCE FYZICKOU OSOBOU
Jedním z tradičních klíčových znaků pracovněprávního vztahu je osobní roz-
měr vztahu mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem. Jedná se o znak, který zmiňuje
Doporučení v bodě 13 písm. a)
699
a lze jej nalézt též v podstatě ve všech moderních
zahraničních úpravách.
700
Pokud jde o zahraniční judikaturu lze především zmínit re-
centní rozhodnutí EAT (Employment Appeal Tribunal) ve věci James v Redcats,
701
ju-
dikaturu italského Corte di Cassazione
702
či německého BAG.
703
Z legislativních úprav
pak lze zmínit čl. 7:610 nizozemského občanského zákoníku,
704
čl. 23 kolumbijského
zákoníku práce,
705
namátkově lze pokračovat též brazilskou,
706
francouzskou,
707
jihoaf-
rickou,
708
španělskou
709
či rakouskou
710
úpravou. Současně je ovšem nutno zmínit, že
právě německý BAG prohlásil znak osobní závislosti
(persönliche Abhängigkeit)
, který
je stěžejní pro celé německé pojetí vymezení závislé práce, resp. zaměstnance, za prázd-
nou formuli
(Leerformel)
, neboť k identifikaci určitého pracovníka jako zaměstnance
přispívá nikoliv existence tohoto znaku (ve smyslu ano či ne), ale míra jeho naplnění.
Osobní výkon práce, ať již v kvalitativní podobě (míra investice pracovníka do odvá-
děné práce), či v kvantitě (ekonomický význam pracovníkem poskytovaných služeb)
totiž není příznačný jen pro výkon závislé práce, ale lze jej nalézt též u osob konajících
ekonomicky závislou samostatnou výdělečnou činnost jako je italská forma
co.co.co.
nebo
co.co.pro.
711
či německý koncept osob podobných zaměstnanci.
Tento znak je zajímavý o to více, že jedním z argumentů pro vyčlenění pracovního
práva z práva občanského byla specifická podoba vztahu zaměstnavatele a zaměstnan-
699
Casale, G. (ed.): The Employment Relationship, A Comparative Overview, International Labour Office,
Hart, Geneva 2011, str. 23.
700
Významnou odchylkou je „tâcheron“ systém, který lze nalézt v Maroku, Beningu či Gabonu. Tâcheron
je jakýmsi druhým zaměstnavatelem, který sjednává smlouvu se zadavatelem práce a sám najímá dělníky
k jejímu vykonání.
701
James v Redcats (2007) IRLR 296.
702
Srov. např. rozsudek Corte di Cassazione ze dne 6. 7. 2001, č. 9167 in (2002) II RIDL 272 a dále roz-
sudky stejného soudu ze dne 27. 11. 2002 č. 16805 in (2003) 3 MGL 127, ze dne 10. 3. 2004 č. 5508,
ze dne 9. 4. 2004, č. 4797 a ze dne 9. 4. 2004 č. 6983.
703
Rozsudek BAG ze dne 16. 3. 1994, AP č. 53 k ust. § 611 BGB dále též Nogler, L.: The Concept of
Subordination in European and Comparative Law, University of Trento, Italy, 2009, str. 42.
704
Jedná se o slova „zich verbindt“.
705
Srov. rozhodnutí kolumbijského Ústavního soudu T-992/05.
706
AM de Barros: Curso de Direito do Trabalho, 32. vyd., Sao Paolo, LTR 2006, str. 204.
707
Pelissier, J.; Supiot, A.; Jeammaud, A.: Droit du travail, Paris, 2008, str. 403.
708
Srov. Smit v Workmen’s Compensation Commissioner 1979 (1) SA 51 (A) či recentní Taljaard v Basil
Real Estate, 2006, ILJ 861 (CCMA).
709
Srov. čl. 1.1 Ley Estatuto de los trabajadores.
710
K rakouské úpravě srov. ust. § 1151 odst. 1 ABGB.
711
K jejich legálnímu vymezení srov. čl. 409 italského občanského soudního řádu (procesní definice)
a v čl. 34 zákona č. 342 z 21. 11. 2000 a čl. 61 zákonného dekretu č. 276 z 10. 9. 2003 (hmotněprávní
definice), dále Nogler, L.: The Concept of Subordination in European and Comparative Law, University
of Trento, Italy, 2009, str. 100 násl.