![Show Menu](styles/mobile-menu.png)
![Page Background](./../common/page-substrates/page0063.jpg)
45
standen om, at de befinde sig i Rummet, følgelig maa
de være udstrakte. — Materialismens P s y k o lo g i er
lige saa meningsløs som dens M e ta fy s ik ; thi hvis
Tanken skal være et Produkt af Hjernen, saa maa
Synet ogsaa være en Frembringelse af Øjet, Hørelsen
af Øret o. s. fr. Men her ser man jo let, hvorledes
B e tin g e ls e forveksles med Aa rs ag. Ligesom man
vilde sige, at Oelilenschlagers «Helge« er en Frem
bringelse af Pen og Blæk. Dog kommer Materialisten
mest tilkort i E r k e n d e l s e s læ r e n ; thi her maa man
spørge ham: «Hvad eller Hvem er det, der erkender
Dit «evige Stof», som Du vil have skal være det ene
Absolute? Var i det Hele taget Din sanselige Kends
gerning til, hvis der intet Subjekt var, der kunde sanse
den? hvis der ingen Personlighed var? — Da Materia
listen ingen Theologi har (Materien er jo dens Gud),
bliver naturligvis ogsaa dens E t h ik derefter. Da Men
nesket efter Materialismens Lære er og maa være en
Egoist, søges Sædelæren (d. e. Menneskets Forhold til
andre Mennesker) etableret derved: at Enhver er nød
saget til at tage Hensyn til sin Næste, at være god
imod ham ; thi ellers vil h a n ved given Lejlighed blive
ond mod ham selv. Materialismens Ethik er altsaa en
Nyttelære. Men, maa man saa spørge, naar jeg nu
ikke længer kan have Nytte af min Næste, saa har
jeg altsaa en Slags «moralsk Ret» til at slaa ham ihjel?
— De materialistiske Ethikere have da heller aldrig
kunnet gennemføre de Grundsætninger, fra hvilke de
gik ud. Nydelsesfdosoffen A r is tip p o s raadede sine Di
sciple til at omdanne de Forhold, i hvilke Skæbnen
havde bragt dem, til Nydelse for dem selv, og gribe
Øjeblikkets Lyst; dog s a a le d e s , at det ikke s e n e r e
blev En til Mén: Nydelsens F ø lg e r maatte beregnes!
— Men hvor bliver saa Nydelsen af? Det Hele kan
meget let under disse Overvejelser slippe En af Hæn
derne, og selve Nydelsen blive en stor Kedsommelig